TROSORDENEN 1972
Pres.
Sådan. Træk vejret.
Kom nu, træk vejret.
Pres.
JOMFRU MARIA AF CABEZA
Træk vejret.
Pres.
Det er dødt.
Nej.
Nej!
Nej. Lad mig holde ham.
Min skat.
Han er…
-Giv ham til mig. -Nej.
-Han er i live. -Giv ham til mig.
Nej, han er i live.
Værsgo.
Lad mig beholde ham her, monsignore!
Han skal hedde Jerônimo.
GODMORGEN, VERONICA
Hej!
Kom tilbage.
Kom tilbage!
Fandens!
Hvad med Matias?
Ved du, hvor han er?
Sover?
Hans værelse er tomt. Sengen er redt.
Jeg troede, du tog dig af ham.
Han er nok rejst igen.
Uden Angela?
Slap af.
Av.
Hey.
Vi har altid løst vores problemer ved at tale sammen.
Ikke alle problemer har en løsning.
Endnu en måned uden fremskridt.
Det er umuligt!
Hvad skal vi gøre?
Lås den op. Vi skal ud at gå.
Hvor kører du mig hen?
Det får du se.
-Hvorfor barberede du mit baghoved? -Hold kæft og fortsæt.
Jeg spørger bare.
Du skulle ikke være kommet mellem os.
Jerônimo vil ikke bare lade dig gå.
Aldrig.
Du har det mærke, som monsignorens børn bærer.
Det giver ikke mening.
Det svin voldtog mig mange gange.
Jeg fødte et dusin børn for det røvhul.
Og du er et af dem.
Jerônimo sammenlignede vores dna.
Er du min mor? Seriøst?
Nej, jeg har kun ét barn.
Og du skal ikke komme mellem os. Du skal ikke tage ham fra mig.
-Ned på knæ. -Vent, Diana.
Ned på knæ!
Mor!
Hvor længe?
Hva'?
Hvor længe ville du holde det fra mig?
Jeg gav dig liv. Jeg gjorde alt for dig.
Jeg gør det her for os.
Du er ufrugtbar.
-Projektet kan fortsætte med hende. -Projektet?
-Projektet eksisterer kun, når du og jeg… -Det ændrer intet mellem os.
Bare rolig.
-Vi er ét. -Tag det roligt.
-Jerônimo, vi er ét. -Slap af.
Vi har avlet perfekte børn.
Sammen er vi perfekte, min skat.
Forlad mig ikke.
Okay, jeg er på vej.
FULD BLODTÆLLING ULTRALYD
NAVN: ESTRELA INSEMINERING FULDFØRT
Politiet ved stadig ikke, hvor missionæren Matias Carneiro er.
Den flygtede skulle have vidnet i denne uge.
Bag billedet af en barmhjertig samaritaner
anses Matias for at være hovedaktør i et komplekst kriminelt netværk,
der involverer misbrug, kidnapning og menneskesmugling.
Verônica!
Nej, det er ikke sådan, de åbner den.
Stedet er surrealistisk.
De inseminerer pigerne ligesom hopperne.
Da jeg kom, så jeg Diana give et barn til et par.
Se.
Se, om der er et mærke her.
-Vent. Et øjeblik. -Under mit hår.
Udover tatoveringen er der en hestesko. Hvad betyder den?
Lila?
Jeg kommer tilbage efter dig.
Din datter vil se dig!
Mor?
Hvor er du, Verônica?
Hjælp mig, mor!
Nu forstår jeg, hvorfor du ikke vil dræbe mig.
Dit forpulede svin.
Jeg er en slags del af din sygdom, ikke?
Mit dna er værdifuldt, ikke sandt?
Jeg tror, at det her…
…vil ødelægge jeres lille leg.
Gør det ikke. Nej!
Rør du min datter, dræber jeg din mor.
Vores mor.
Hvem vil lide mest?
Mig eller dig?
Jeg vil have min datter væk herfra.
Jeg mener det.
Hun er allerede insemineret. Det ville være spild.
Du får mig til at gøre ting, jeg ikke vil.
Nej!
Mor!
Du har tabt, Verônica.
Jeg har forsøgt at hjælpe dig, siden jeg mødte dig.
Men du samarbejder ikke, Verônica.
Du tror, du er så god, ikke?
At du er den bedste.
Du siger, at du ikke er som din far.
Men du inseminerer piger mod deres vilje, og du tror, det ikke er voldtægt.
Men det er voldtægt.
Du er et kryb. Ligesom ham.
Du forstår stadig ikke, hvor vigtigt vores arbejde er.
Det er heldigt for dig, at din rejse har bragt dig hertil.
Din beskidte mafia fik mig hertil.
Du er ligesom mig.
Monsignoren og Dianas barn.
Du har gjort dit bedste hele dit liv,
men du passer aldrig ind.
Som assistent…
…der lever i en fantasi med din korrupte far.
Lever et middelmådigt liv med din mand og dine børn.
Intet af det var nok for dig.
Du ville have mere.
Mere og mere.
Mafiaen tog dig ikke fra dine børn. Det gjorde du selv.
Mafiaen, Brandão, Janete og Matias var bare en undskyldning.
Hvad følte du, da du dræbte Brandão?
-Fornøjelse. -Det var selvforsvar.
Brandão var lænket, da han brændte ihjel.
Han var ikke længere en trussel.
Du dræbte ham, fordi du ville.
Og du kom videre og følte ingen anger.
Du har prøvet at finde ud af, hvor du passer ind.
Jeg kan se, at du er træt.
Se dig lige.
Du stikker altid af.
Hvornår gav dit liv sidst mening?
Det kan du ikke huske.
Kan du forestille dig et liv uden elendighed?
Uden smerte?
Uden sygdom? Uden kræft?
Det er en ny art.
Børn af incest.
Perfekt udvalgt.
Hvis jeg kan bruge videnskaben til at styre min evolution
og forbedre, hvad jeg er, hvorfor ikke?
Du er moren nu.
Du er perfekt.
Jeg ved, at det er svært.
Men når du føler dig alene og uden håb og knust, så husk…
…at her hører du til.
En dag vil du takke mig for alt, hvad jeg gør for dig.
Du er smuk.
Ville du virkelig lade Verônica dræbe mig?
Jeg betyder intet for dig længere.
Jeg bluffede, Diana.
Du skændes hele tiden med mig.
Du vil sørge, når jeg dør.
At vi skændes er ikke problemet.
Det vigtige er at blive gode venner.
Har du ikke lært mig det?
Hey!
Kom her!
Lovede han at lade dig gå, når du har født?
Det er ikke sandt.
Jeg ved, at du stadig er derinde, Laís.
Det er dit navn, ikke? Laís.
Du er fra Matias' børnehjem.
De lovede dig et bedre liv.
Og nu adlyder du for at overleve.
Der er intet bedre liv.
Du er bare endnu et af deres ofre.
Laís!
Du er ikke låst inde.
Har du aldrig forsøgt at flygte?
Jo.
Han indhentede mig.
Det er umuligt at flygte.
Men nu stoler han på mig.
Hvordan det?
Når jeg får min baby, lader han mig gå.
Det er aftalen.
Nej, der er ingen aftale. Han lyver.
Jerônimo dræbte babyens mor.
Jeg så det.
Han lod hende ikke røre ved barnet.
Jeg har fundet lig i skoven.
Hvad ønsker du, jeg gør?
Vi kommer kun herfra, hvis vi holder sammen.
Det kan jeg ikke.
Laís, vi skal dræbe det svin, og det skal være i aften.
Her er giftig natskygge. Jeg fandt det i skoven.
Hvor er vores aftensmad?
Den er ikke klar endnu.
Jeg skal nok sige til.
Skat!
Det er en skam. Men jeg forstår det.
Vi ses næste gang.
Godaften, folkens.
Det er en ære at byde velkommen til mine særlige venner.
Jeg vil gerne takke jer alle for at være her.
Jeg gør det kort,
for jeg ved, at I er spændte på, hvad aftenen bringer os.
Som sædvanlig er vi nytænkende. Hvert bord har en tablet.
I afgiver jeres bud på de forskellige numre,
når de kommer ind.
I skal bare føle jer hjemme.
Her…
…kan I være jer selv.
I aften tager vi på en rejse,
hvor nydelse og muligheder går hånd i hånd.
Hyg jer.
ÅBN
Vi har ikke meget tid.
Tag den.
-Prata! -Endelig! Jeg var så nervøs.
Sig ikke noget. Ring til politiet!
Hvem er du?
Gisele Carneiro, Jerônimos slægtning.
-Der er en privat begivenhed. -Han vil gerne se mig.
Sig til Jerônimo, at Gisele Carneiro er ved indgangen.
AFGIV DIT BUD
ALDER: 16 HÅR: BLOND
-Mor, jeg er bange. -Det ved jeg.
Jeg får os ud herfra, okay?
Hvor er Carol? Hun var her!
Hvor er hun?
HERTUGINDE
80.000,00 REAL AFGIV DIT BUD
Gisele! Sikke en overraskelse.
Kom med mig.
Åh, Gisele, Gisele…
-Hvad laver du her? -Jeg kom for at hente Angela.
Hvem sagde, at hun er her?
Jeg ved, at hun er her.
-Er der et problem? -Hvor er min datter?
Gisele tror, at Angela er her.
Har du spurgt Matias? Han flygtede fra fængslet.
Jeg mener det, Jerônimo! Hvor er min datter?
Det er værre at lyve, Jerônimo.
Lad mig følge Gi hen til hendes datter.
Den pige skulle aldrig være kommet til vores ranch.
Kom. Jeg følger dig hen til din datter.
Nu skal I høre.
I kom hertil som piger, men I rejser som kvinder.
Vi marcherer derind, og vi kæmper for vores frihed.
Og for dem, der ikke længere kan kæmpe med os.
Vi ved, hvem vi er. I ved, hvem I er.
I ved, hvad I er i stand til.
Vi marcherer derind, og vi kæmper.
Sammen!
Fordi ingen vil gøre det for os.
Enhed 1 til centralen, over.
Enhed 1 til centralen. Kan I høre mig?
Skifter.
Hvor fører du mig hen?
Hen til din datter, som du bad om.
For sidste gang: Hvor er min datter?
Hvad? Hun var her.
-Ingen narrestreger. Hvor er Angela? -Hun var her!
Hvad har du gjort ved min datter?
Mændene svarer ikke.
Hvad helvede? Hvor i alverden er I?
Er du nervøs, Jerônimo?
Nu starter showet!
Pas på!
Kom så, skat. Pas godt på hende.
Hvor er Jerônimo?
Jeg har ledt overalt. Han er her ikke.
Jeg finder ham.
Diana!
Send helikopteren.
Hold ud.
Hold ud. Jeg er her.
Det er slut.
Hold op med at kæmpe, Verônica.
Accepter dig selv.
Jeg forlader dig ikke.
Vend dig om, dit lede svin.
Jeg forlader dig ikke.
Du er ligesom mig, Verônica.
Jeg er ligesom dig, men jeg handler anderledes.
Nej.
Smid pistolen.
Kom nu.
Smid pistolen, Diana.
Giv mig pistolen.
Giv mig pistolen, Diana.
Giv mig den.
Surprise!
Jeg har ikke fødselsdag.
I dag bliver din anden fødselsdag, Verô.
Hvad så, venner?
De har lige afgivet dommen. Jeg læser den højt.
"Efter at have fremlagt beviser mod Saint Cosmas og Damian-mafiaen
og afviklet en kvindeauktionsordning,
indgik tidligere politiassistent Verônica Torres en aftale
og slap uden straf."
Du er fri, Verô!
Vi er forlovede.
-Wow, tillykke! Hvem friede? -Er det sandt?
Det gjorde jeg. Jeg er den mest romantiske.
Hvordan har din mor det?
Hun er stadig i koma og under palliativ pleje.
-Intet fremskridt. -Er det sandt?
Det er jeg ked af. I fortjener at være lykkelige.
Turtelduer! I er så kære!
-Glória bliver udskrevet i denne uge. -Jubi! Er der nyt om efterforskningen?
Intet endnu, men svinene fra auktionsvideoerne skal for retten.
Jeg ved nu ikke…
De vil anke dommen. Det vil tage mange år.
Kan I tro, at seks af dem blev løsladt på grund af manglende beviser?
Jeg tror ikke, at jeg… tror på retssystemet.
Hvad skal du nu, Verônica? Tilbage til politiet?
Nej.
Jeg er færdig med politiet.
Hvad gør du nu? Bliver forfatter?
Det er en god idé, men jeg må bruge et pseudonym.
Under omstændighederne. Nej.
Det er for sjov. Jeg vil rejse med mine to baryler og have det sjovt…
Godt, Verô. Intet spændende fra nu af.
Intet spændende. Nej.
Intet spændende.
-Hvad så med en skål? -En skål!
En skål er det eneste spændende, jeg ønsker.
Du har nok mange spørgsmål.
Jep.
Og du har været så sød, at du ikke har spurgt om noget endnu.
En mors kærlighed er større end alt. Det ved du godt.
Din mor ønskede sig et barn, men…
…da hun mistede endnu en baby, troede din far, hun ville blive tosset.
Han og Carvana fik den idé at…
…få en af monsignorens babyer.
Dig.
Dengang vidste jeg ikke noget om det.
Jeg gjorde blot Carvana en tjeneste.
Byttede du den døde babys papirer ud med mine?
Tilgiv mig, min ven.
Selvfølgelig tilgiver jeg dig.
Kan du tilgive mig, skat?
Jeg føler mig så skyldig over alt det, der er sket med dig.
Plejer du ikke at sige, jeg ikke skal bebrejde mig selv for alt?
Jeg…
Jeg er bare bange for,
at folk vil se ned på mig for at afbryde graviditeten.
Jeg er bange.
Jeg er så bange.
Glem alle andre, skat.
De kan rende os.
Jeg er her hos dig.
-Okay? -Okay.
Jeg er her hos dig
igennem ild og vand…
Og for evig og altid.
Kom nu…
Mor…
Mor!
-Jeg skal hen til skønhedssalonen. -Er du her til frokost?
Vent på mig.
-Godmorgen, Verônica. -Godmorgen.
-Godmorgen.
Godmorgen.
-Vil du have en? -Nej, jeg spiser frokost senere, tak.
Købte du det, jeg bad om?
Du ved, hvem jeg er, men jeg gentager det, så du aldrig glemmer det.
Fortæl de andre, hvem der kommer efter dem, en efter en.
Jeg hedder Verônica Torres.
Og jeg er ikke alene mere.
GODMORGEN, VERONICA
HVIS DU ELLER NOGEN, DU KENDER, ER UDSAT FOR VOLD OG OVERGREB,
KAN DU FINDE HJÆLP PÅ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Tekster af: Karen Marie Svold Coates