‫- מסדר האמונה, 1972 -‬
‫תלחצי.‬
‫זהו זה. תנשמי.‬
‫קדימה, תנשמי.‬
‫תלחצי.‬
‫- גבירתנו שבראש ההר -‬
‫תנשמי.‬
‫תלחצי.‬
‫הוא מת.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫לא, תן לי אותו.‬
‫התינוק שלי.‬
‫הוא…‬
‫תני לי אותו.‬ ‫-לא.‬
‫הוא חי.‬ ‫-תני לי אותו.‬
‫לא, הוא חי.‬
‫הנה.‬
‫תן לי לשמור אותו, מונסיניור.‬
‫אני אקרא לו ז'רונימו.‬
‫- בוקר טוב, ורוניקה -‬
‫תחזרי הנה.‬
‫תחזרי!‬
‫שיט!‬
‫מה קורה עם מצ'יאס?‬
‫אתה יודע איפה הוא?‬
‫ישן?‬
‫החדר שלו ריק. והמיטה מסודרת.‬
‫חשבתי שאת מטפלת בו.‬
‫אז הוא בטח עזב.‬
‫בלי אנז'לה?‬
‫תרפי את השרירים.‬
‫תמיד פתרנו את הבעיות שלנו בשיחה.‬
‫לא לכל בעיה יש פתרון.‬
‫עוד חודש, ואין התקדמות.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫מה נעשה?‬
‫תפתחי את זה. אנחנו יוצאות להליכה.‬
‫לאן את לוקחת אותי?‬
‫תראי כשנגיע לשם.‬
‫למה גילחת את הראש שלי מאחורה?‬ ‫-תשתקי ותמשיכי ללכת.‬
‫אני רק מנסה להבין.‬
‫לא היית צריכה להיכנס בינינו.‬
‫ז'רונימו לא יוותר עליך.‬
‫הוא לא.‬
‫יש לך את הסימן של ילדי המונסיניור.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫הכלב הזה אנס אותי הרבה פעמים.‬
‫ילדתי המון ילדים למנוול הזה.‬
‫ואת אחת מהם.‬
‫ז'רונימו השווה את הדי-אן-איי שלנו.‬
‫אז עכשיו את אימא שלי? באמת?‬
‫לא, יש לי רק ילד אחד.‬
‫ואת לא תפרידי בינינו.‬ ‫את לא תיקחי אותו ממני.‬
‫רדי לאדמה. על הברכיים.‬ ‫-חכי, דיאנה.‬
‫על הברכיים!‬
‫אימא!‬
‫כמה זמן?‬
‫כמה זמן התכוונת להסתיר את זה ממני?‬
‫אני נתתי לך חיים, עשיתי בשבילך הכול.‬
‫אני עושה את זה בשבילנו.‬
‫את עקרה.‬
‫הפרויקט יכול להימשך בעזרתה.‬ ‫-הפרויקט?‬
‫הפרויקט קיים רק כשאתה ואני…‬
‫זה לא משנה שום דבר בינינו.‬
‫תירגעי.‬
‫אנחנו אחד.‬ ‫-תירגעי.‬
‫ז'רונימו, אנחנו אחד.‬ ‫-תירגעי.‬
‫אנחנו יצרנו ילדים מושלמים.‬
‫אנחנו מושלמים ביחד, אהוב שלי.‬
‫אל תעזוב אותי.‬
‫טוב, אני מגיע.‬
‫- ספירת דם, בדיקת אולטרסאונד להיריון -‬
‫- שם: אסטרלה. תהליך הזרעה הושלם -‬
‫במשטרה עדיין לא יודעים‬
‫היכן נמצא המיסיונר מצ'יאס קרנרו.‬
‫הנמלט מהחוק היה אמור למסור עדות השבוע.‬
‫מאחורי התדמית של השומרוני הטוב,‬
‫מצ'יאס נחשב לשחקן מפתח ברשת פשיעה סבוכה‬
‫שקשורה בהתעללות, בחטיפה ובסחר בבני אדם.‬
‫- דיאנה סוארס -‬
‫ורוניקה!‬
‫לא, אין טעם. לא פותחים את זה ככה.‬
‫המקום הזה לא מציאותי.‬
‫הם מזריעים את הבחורות כאילו שהן סוסות.‬
‫כשהגעתי לכאן ראיתי‬ ‫את דיאנה נותנת לזוג אחד תינוק.‬
‫תסתכלי.‬
‫תגידי לי אם יש כאן סימן.‬
‫רגע. חכי.‬ ‫-מתחת לשיער שלי.‬
‫יש כאן קעקוע של פרסה. מה זה אומר?‬
‫לילה?‬
‫אני אחזור לקחת אותך.‬
‫הבת שלך רוצה לראות אותך!‬
‫אימא!‬
‫איפה את, ורוניקה?‬
‫אימא, תעזרי לי!‬
‫עכשיו אני מבינה למה‬ ‫לא הרגת אותי, וגם לא תהרוג.‬
‫חתיכת חרא.‬
‫נראה שאני חלק מהמחלה שלך, כן?‬
‫החומר הגנטי שלי הוא…‬
‫רב ערך, כן?‬
‫אז נראה לי שזה…‬
‫יהרוס את המשחק הקטן שלכם.‬
‫אל תעשי את זה! לא!‬
‫אם תיגע בבת שלי, אני אהרוג את אימא שלך.‬ ‫-אימא שלנו.‬
‫מי יסבול יותר?‬
‫אני, או את?‬
‫אני רוצה רק לקחת את הבת שלי מכאן.‬
‫אני רצינית.‬
‫היא כבר הוזרעה. זה יהיה בזבוז.‬
‫את גורמת לי לעשות דברים שאני לא אוהב.‬ ‫-לא!‬
‫אימא!‬
‫את הפסדת כבר, ורוניקה.‬
‫ניסיתי לעזור לך מאז היום שבו פגשתי אותך.‬
‫אבל את לא משתפת פעולה, ורוניקה.‬
‫נראה לך שאתה משהו משהו, נכון?‬
‫גבר שבגברים.‬
‫אתה אומר שאתה לא כמו אבא שלך.‬
‫אבל ההבדל היחיד הוא‬ ‫שאתה מזריע בנות בניגוד לרצונן‬
‫וחושב שזה לא אונס.‬
‫אבל זה אונס.‬
‫אתה חלאה. בדיוק כמוהו.‬
‫הבעיה היא שאת עדיין‬ ‫לא מבינה עד כמה העבודה שלנו חשובה.‬
‫למזלך, מסעך הביא אותך לכאן.‬
‫הכנופיה המטונפת שלך הביאה אותי לכאן.‬
‫את בדיוק כמוני.‬
‫ילדה של המונסיניור ודיאנה.‬
‫האמת היא שניסית להשתלב במשך כל חייך,‬
‫אבל לא הצלחת.‬
‫כפקידה…‬
‫חיית בפנטזיה טיפשית עם האבא המושחת שלך.‬
‫חיים ממוצעים, עם הבעל והילדים שלך.‬
‫ושום דבר מזה לא הספיק לך.‬
‫את רצית יותר.‬
‫יותר מזה.‬
‫לא הכנופיה שלי לקחה אותך‬ ‫מהילדים שלך. את עשית את זה.‬
‫הכנופיה, ברנדאו,‬ ‫ז'נץ' ומצ'יאס היו רק תירוץ.‬
‫איך הרגשת כשהרגת את ברנדאו?‬
‫תענוג.‬ ‫-זה היה בהגנה עצמית.‬
‫ברנדאו היה כבול בשרשראות כשנשרף למוות.‬
‫הוא כבר לא היה איום.‬
‫את הרגת אותו כי רצית לעשות את זה.‬
‫והמשכת הלאה ללא חרטות.‬
‫במשך כל הזמן הזה ניסית לגלות לאן את שייכת.‬
‫אני רואה שאת עייפה.‬
‫תסתכלי על עצמך.‬
‫תמיד בורחת ומסתתרת.‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה‬ ‫שהחיים שלך נראו הגיוניים?‬
‫את לא מצליחה להיזכר.‬
‫את יכולה לתאר לעצמך חיים ללא אומללות?‬
‫ללא כאב?‬
‫ללא חולי? ללא סרטן?‬
‫זה מין חדש.‬
‫ילדים של גילוי עריות.‬
‫שנבחרו באופן מושלם.‬
‫אם אני יכול להשתמש במדע‬ ‫כדי לשלוט באבולוציה שלי‬
‫ולשפר את עצמי, למה לא?‬
‫את האימא עכשיו.‬
‫את מושלמת.‬
‫אני יודע שזה קשה.‬
‫אבל בכל פעם שתרגישי לבד,‬ ‫חסרת תקווה ושבורה, תזכרי…‬
‫שזה המקום שאליו את שייכת.‬
‫יום אחד את תודי לי‬ ‫על כל מה שאני עושה בשבילך.‬
‫את נראית יפהפייה.‬
‫באמת התכוונת לתת לוורוניקה להרוג אותי?‬
‫כבר אין לי חשיבות בשבילך.‬
‫זה היה בלוף, דיאנה.‬
‫אתה לא מפסיק לריב איתי.‬
‫אתה תתאבל כשאמות.‬
‫המריבות הן לא הבעיה.‬
‫הדבר החשוב הוא לדעת איך להתפייס.‬
‫למדתי את זה ממך, נכון?‬
‫בואי הנה.‬
‫הוא הבטיח לשחרר אותך אחרי שתלדי את התינוק?‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני יודעת שאת עדיין נמצאת שם בפנים, לאיס.‬
‫ככה קוראים לך, נכון? לאיס.‬
‫את מבית היתומים של מצ'יאס.‬
‫הם הבטיחו לך חיים טובים יותר.‬
‫ועכשיו את מצייתת, כדי לשרוד.‬
‫אבל אין שום חיים כאלה.‬
‫את רק עוד אחת הקורבנות שלהם.‬
‫לאיס.‬
‫את לא נעולה.‬
‫אף פעם לא ניסית לברוח?‬
‫ניסיתי.‬
‫הוא תפס אותי.‬
‫אי אפשר לברוח.‬
‫עכשיו הוא סומך עליי, לפחות.‬
‫מאיזו בחינה?‬
‫הוא ישחרר אותי מייד כשאלד את התינוק שלי.‬
‫זאת העסקה.‬
‫לא, אין שום עסקה. הוא משקר.‬
‫ז'רונימו הרג את האימא של התינוק הזה.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫הוא אפילו לא נתן לה לגעת בילד שלה.‬
‫מצאתי גופות ביער.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫נוכל לצאת מהחווה הזאת‬ ‫בחיים רק אם נעבוד ביחד.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫לאיס, אנחנו נהרוג את המנוול הזה‬
‫וזה יקרה הלילה.‬
‫זה סולנום רעיל. השגתי אותו ביער.‬
‫איפה ארוחת הערב שלנו?‬
‫היא לא מוכנה עדיין.‬
‫אני אודיע לכם כשהיא תהיה מוכנה.‬
‫יקירי!‬
‫חבל מאוד, אבל אני מבינה, כמובן.‬
‫ניפגש בפעם הבאה.‬
‫ערב טוב לכולכם.‬
‫לכבוד לי לקבל כאן‬ ‫קבוצת ידידים מיוחדת כל כך.‬
‫אני רוצה להודות‬ ‫לכל אחד ואחד מכם על כך שאתם כאן.‬
‫אקצר בדבריי,‬
‫כי אני יודע שכולכם מתרגשים‬ ‫ממה שהערב הזה צופן בחובו.‬
‫כרגיל, אנחנו מחדשים.‬
‫על כל שולחן יש טאבלט.‬
‫אתם יכולים להשתמש בהם‬ ‫כדי להגיש הצעות על הפריטים‬
‫בשעה שייכנסו לכאן.‬
‫תרגישו כמו בבית.‬
‫כאן…‬
‫אתם יכולים להיות עצמכם באמת.‬
‫הערב אנחנו יוצאים למסע‬
‫שבו עונג ואפשרויות הולכים יד ביד.‬
‫תבלו יפה.‬
‫- פתיחה -‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫קחי את זה.‬
‫פרטה?‬ ‫-סוף סוף! כבר קיבלתי התקף לב.‬
‫אל תגיד שום דבר. תתקשר למשטרה מייד.‬
‫מי את?‬ ‫-ז'יזלי קרנרו. אני קרובה של ז'רונימו.‬
‫יש כאן אירוע פרטי הערב.‬ ‫-הוא ירצה להיפגש איתי.‬
‫תגידו לז'רונימו שז'יזלי קרנרו‬ ‫נמצאת בשער הקדמי, בבקשה.‬
‫- הגשת הצעה -‬
‫- גיל: 16, שיער: בלונדיני -‬
‫אימא, אני פוחדת.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני אוציא אותנו מכאן, טוב?‬
‫איפה קרול? אני יודעת שהיא הייתה פה!‬
‫איפה היא?‬
‫- דוכסית -‬
‫- הגשת הצעה -‬
‫ז'יזלי! איזו הפתעה.‬
‫בואי איתי.‬
‫אוי, ז'יזלי…‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-באתי לקחת את אנז'לה.‬
‫מי אמר לך שהיא פה?‬
‫אני יודעת שהיא פה.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-איפה הבת שלי, דיאנה?‬
‫ז'יזלי חושבת שאנז'לה נמצאת פה.‬
‫דיברת עם מצ'יאס? שמעתי שהוא ברח מהכלא.‬
‫אני לא צוחקת, ז'רונימו! איפה הבת שלי?‬
‫שקרים יחמירו את המצב, ז'רונימו.‬
‫אני אקח את ז'י אל הבת שלה.‬
‫הילדה הזאת לא הייתה‬ ‫צריכה להגיע לחווה שלנו כלל.‬
‫בואי, ז'י. אני אקח אותך אל הבת שלך.‬
‫תקשיבו טוב.‬
‫הגעתן לכאן כנערות, אבל אתן עוזבות כנשים.‬
‫אנחנו נצעד פנימה ונילחם על החופש שלנו,‬
‫ולמען אלו שכבר‬ ‫לא יכולות להילחם ביחד איתנו.‬
‫אנחנו יודעות מי אנחנו. אתן יודעות מי אתן.‬
‫אתן יודעות למה אתן מסוגלות.‬
‫אנחנו ניכנס לשם ונילחם.‬
‫ביחד!‬
‫כי אף אחד לא יעשה את זה בשבילנו!‬
‫יחידה אחת למוקד, עבור.‬
‫יחידה אחת למוקד. אתה שומע אותי? עבור.‬
‫לאן את לוקחת אותי?‬
‫אל הבת שלך. חשבתי שזה מה שרצית.‬
‫אני שואלת בפעם האחרונה. איפה הבת שלי?‬ ‫-אני לא מבינה. היא הייתה פה.‬
‫תפסיקי לשקר. איפה אנז'לה?‬ ‫-אני נשבעת. היא הייתה פה!‬
‫מה עשיתם לבת שלי במקום הזה?‬
‫השומרים לא מגיבים.‬
‫מה קורה? איפה אתם, לעזאזל?‬
‫אתה חושש, ז'רונימו?‬
‫ההצגה מתחילה.‬
‫זהירות!‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫תשמרי עליה.‬
‫איפה ז'רונימו?‬
‫חיפשתי בכל מקום. הוא לא כאן, ורוניקה.‬
‫אני אמצא אותו.‬
‫דיאנה!‬
‫תשלחו את המסוק.‬
‫תחזיקי מעמד. אני כאן.‬
‫זה נגמר, ז'רונימו.‬
‫תפסיקי להיאבק, ורוניקה.‬
‫קבלי את מי שאת.‬
‫אני לא אוותר עלייך.‬
‫תסתובב, בן זונה.‬
‫אני לא אוותר עלייך.‬
‫את בדיוק כמוני, ורוניקה.‬
‫אני כמוך, אבל אני יכולה לעשות דברים אחרת.‬
‫לא.‬
‫תעזבי את האקדח.‬
‫קדימה.‬
‫תעזבי את האקדח, דיאנה.‬
‫תני לי את האקדח.‬
‫תני לי את האקדח, דיאנה.‬
‫תני לי את האקדח.‬
‫הפתעה!‬
‫מה? זה לא יום ההולדת שלי.‬
‫היום הוא יום הולדת נוסף בשבילך, ורו.‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬
‫תקשיבו. פסק הדין‬ ‫פורסם כרגע. אני אקריא אותו.‬
‫"לאחר שסיפקה ראיות נגד ארגון הפשע‬ ‫'קוסמס ודמיאן' ושיבשה מזימה לסחר בנשים,‬
‫"חתמה פקידת המשטרה ורוניקה טורס‬
‫"על עסקת טיעון‬
‫"וקיבלה עונש קל."‬
‫את חופשייה, ורו.‬
‫אנחנו מאורסות.‬
‫מזל טוב! מי הציעה?‬ ‫-באמת?‬
‫אני, כמובן. אני הרומנטית בינינו.‬
‫ומה שלום אימא שלך?‬
‫היא עדיין בתרדמת ומקבלת טיפול תומך.‬
‫אין התקדמות בינתיים.‬ ‫-באמת?‬
‫אני מצטערת, בנות. מגיע לכן להיות מאושרות.‬
‫זוג יונים! אתן כל כך חמודות!‬
‫גלוריה תצא מבית החולים השבוע.‬
‫יופי! יש חדשות בקשר לחקירה?‬
‫שום דבר עדיין,‬
‫אבל המנוולים מהסרטונים‬ ‫שבמכירה הפומבית יועמדו לדין.‬
‫אני לא יודעת, חבר'ה.‬ ‫הם יגישו ערעור. זה ייקח שנים.‬
‫שישה מהם שוחררו מחוסר ראיות.‬
‫אתם מאמינים?‬
‫לא נראה לי…‬
‫שאני מאמינה במערכת המשפט.‬
‫מה תעשי עכשיו, ורוניקה? תחזרי למשטרה?‬
‫לא.‬
‫מקומי כבר אינו במשטרה.‬
‫מה תעשי, חברה שלי? תהפכי לסופרת?‬
‫זה רעיון טוב, אבל אצטרך להשתמש בשם עט,‬
‫אז בחשבון הסופי, לא.‬
‫אני צוחקת. עכשיו אני רוצה‬ ‫רק לטייל עם שתי המפלצות הקטנות שלי.‬
‫נהדר, ורו. אז מעתה והלאה‬ ‫אל תעשי דברים שגורמים התרגשות.‬
‫בלי דברים שגורמים התרגשות. בסדר.‬
‫אני לא רוצה שום דבר שגורם התרגשות.‬
‫אולי נרים כוסית?‬ ‫-כוסית!‬
‫זאת ההתרגשות היחידה שאני רוצה.‬
‫אני בטוח שיש לך הרבה שאלות.‬
‫נכון.‬
‫ועד עכשיו היית נחמדה‬ ‫ולא שאלת אותי שום דבר.‬
‫אהבת אם גוברת‬ ‫על כל דבר אחר, ורו. את יודעת את זה, נכון?‬
‫אימא שלך באמת רצתה ילד, אבל…‬
‫כשאיבדה תינוקת נוספת,‬
‫אבא שלך חשב שהיא תצא מדעתה.‬
‫אז הוא וקרוואנה חשבו…‬
‫לקחת את אחד התינוקות של המונסיניור.‬
‫אותך.‬
‫באותו זמן לא היה לי מושג על כך.‬
‫רק עשיתי לקרוואנה טובה.‬
‫אתה החלפת את המסמכים‬ ‫של התינוקת המתה במסמכים שלי?‬
‫בבקשה, חברה שלי, תסלחי לי.‬
‫ברור שאני סולחת לך.‬
‫את יכולה לסלוח לי, מתוקה?‬
‫אני מרגישה אשמה כל כך על מה שקרה לך.‬
‫אבל את זאת שאומרת לי…‬
‫להפסיק להאשים את עצמי בכל דבר.‬
‫אני…‬
‫אני פשוט פוחדת, אימא,‬
‫שאנשים ישפטו אותי על הפסקת ההיריון.‬
‫אני פוחדת.‬
‫אני כל כך פוחדת.‬
‫כולם יכולים לקפוץ לך, חמודה.‬
‫שיקפצו.‬
‫אני כאן איתך.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני כאן איתך.‬
‫לכל מה שיקרה, כל דבר…‬
‫ולנצח.‬
‫בבקשה…‬
‫אימא…‬
‫אימא!‬
‫אני הולכת לסלון היופי.‬
‫תחזרי לארוחת הצהריים, גברתי?‬
‫חכה לי.‬
‫בוקר טוב, ורוניקה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫רוצה אחת?‬ ‫-לא, אני אוכל אחר כך, תודה.‬
‫קנית מה שביקשתי?‬
‫אתה בטח יודע מי אני,‬ ‫אבל אגיד את זה שוב, כדי שלא תשכח לעולם.‬
‫ככה תוכל לומר לאחרים‬ ‫מי תתפוס אותם, בזה אחר זה.‬
‫קוראים לי ורוניקה טורס…‬
‫ואני כבר לא לבד.‬
‫- בוקר טוב, ורוניקה -‬
‫- אם אתם או אחרים‬ ‫שאתם מכירים חווים אלימות והתעללות -‬
‫- וזקוקים לעזרה במציאת תמיכה,‬ ‫פנו לאתר WWW.WANNATALKABOUTIT.COM -‬
‫- מבוסס על ספרם‬ ‫של רפאל מונטס ואילנה קאסוי -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬