TROENS ORDEN 1972
Press.
Sånn ja. Pust.
Kom igjen, pust.
Press.
FORNUFTENS FRUE
Pust.
Press.
Det er dødt.
Nei.
Nei!
Nei. Gi ham til meg.
Ungen min.
Han er…
-Gi ham til meg. -Nei.
-Han lever. -Gi ham til meg.
Nei, han lever.
Her.
La meg beholde denne, monsignore.
Jeg skal kalle ham Jerônimo.
GOD MORGEN, VERÔNICA
Hei!
Kom tilbake.
Kom tilbake!
Faen!
Hva med Matias? Vet du hvor han er?
Sover han?
Rommet hans er tomt. Sengen er oppredd.
Jeg trodde du tok deg av ham.
Da må han ha dratt.
Uten Angela?
Slapp av nå.
Au.
Du.
Vi har alltid løst problemene ved å snakke.
Ikke alle problemer har en løsning.
Ingen fremgang.
Det er umulig!
Hva skal vi gjøre?
Lås opp. Vi skal gå en tur.
Hvor tar du meg med?
Du får se når du kommer dit.
-Hvorfor barberte du bakhodet mitt? -Hold kjeft og gå.
Jeg prøver å forstå.
Du skulle ikke ha kommet mellom oss.
Jerônimo gir deg ikke opp. Det gjør han ikke.
Du har merket til monsignores barn.
Det gir ingen mening.
Kjøteren voldtok meg mange ganger.
Jeg fødte en legion av barn for den jævelen.
Og du er et av dem.
Jerônimo sammenlignet DNA-ene våre.
-Så nå er du moren min? Virkelig? -Nei, jeg har bare ett barn.
Og du kommer ikke mellom oss. Du tar ham ikke fra meg.
-På bakken. På kne. -Vent, Diana.
Ned på kne!
Mamma!
Hvor lenge? Hva?
Hvor lenge skulle du skjule det for meg?
Jeg ga deg liv. Jeg gjorde alt for deg.
Jeg gjør dette for oss.
Du er ufruktbar. Prosjektet kan fortsette med henne.
Prosjektet? Prosjektet eksisterer bare når du og jeg…
Det forandrer ingenting mellom oss. Slapp av.
-Vi er ett. -Slapp av.
Vi har avlet perfekte barn.
Sammen er vi perfekte, min elskede.
Ikke forlat meg.
Greit, jeg er på vei.
BLODPROSENT OBSTETRISK ULTRALYD
NAVN: ESTRELA INSEMINERING KOMPLETT
Politiet vet fortsatt ikke hvor misjonæren Matias Carneiro er.
Rømlingen skulle avgi forklaring denne uken.
Bak fasaden som en barmhjertig samaritan,
anses Matias som en nøkkelperson i et kriminelt nettverk
som omfatter overgrep, kidnapping og menneskehandel.
Verônica!
Det er ikke sånn de åpner den.
Det er surrealistisk her. De inseminerer jentene akkurat som hoppene.
Da jeg kom hit, så jeg Diana gi et barn til et par.
Se her.
Se om det er et merke her.
-Vent. -Under håret mitt.
Det er en hestesko. Hva betyr det?
Lila?
Jeg kommer tilbake.
-Datteren din vil treffe deg! -Mamma!
-Hvor er du, Verônica? -Mamma, hjelp meg!
Nå forstår jeg hvorfor du ikke har drept meg.
Din jævel. Det er som om jeg er en del av sykdommen din, ikke sant?
Genene mine er… verdifulle, er det sånn?
Jeg tror dette…
…vil ødelegge leken deres.
Ikke gjør det. Nei!
-Rører du henne, dreper jeg moren din. -Moren vår.
Hvem vil lide mest?
Jeg eller du?
Jeg vil bare få datteren min ut herfra. Jeg mener det.
Hun er inseminert alt. Det ville vært bortkastet.
Du får meg til å gjøre ting jeg ikke liker.
Mamma!
Du har alt tapt, Verônica.
Jeg har prøvd å hjelpe deg siden jeg møtte deg.
Men du samarbeider ikke, Verônica.
Du tror du er så stor. Ikke sant?
Den store mannen.
Du sier at du ikke er som faren din.
Du inseminerer jenter mot deres vilje, og tror ikke det er voldtekt.
Men det er voldtekt.
Du er avskum. Akkurat som ham.
Du forstår fortsatt ikke hvor viktig arbeidet er.
Heldigvis for deg har reisen din ført deg hit.
-Den skitne mafiaen din brakte meg hit. -Du er akkurat som meg.
Monsignore og Dianas barn.
Sannheten er at du har prøvd hele livet, men du passer aldri inn.
Som notarius, lever i en dum fantasi med din korrupte far.
Lever et middelmådig liv med mann og barn.
Ingenting av det var nok for deg.
Du ville ha mer. Mer, mer.
Mafiaen tok deg ikke fra barna dine. Det var deg.
Mafiaen, Brandão, Janete og Matias var bare en unnskyldning.
Hva følte du da du drepte Brandão?
-Nytelse. -Det var selvforsvar.
Brandão var i lenker da han brant i hjel. Han var ikke lenger en trussel.
Du ville drepe ham.
Og du gikk videre uten å føle anger.
Du har prøvd å finne ut hvor du hører hjemme.
Jeg ser at du er sliten.
Se på deg.
Stikker alltid av, gjemmer deg.
Når ga livet ditt mening sist?
Du husker det ikke.
Kan du se for deg et liv uten elendighet?
Uten smerte?
Uten sykdom? Uten kreft?
Det er en ny art.
Barn av incest.
Perfekt utvalgt.
Hvis jeg kan bruke vitenskap til å kontrollere evolusjonen
og forbedre det jeg er, hvorfor ikke?
Du er moren nå.
Du er perfekt.
Jeg vet at det er vanskelig.
Men når du føler deg alene, uten håp, knust, så husk…
…at du hører hjemme her.
En dag vil du takke meg for alt jeg gjør for deg.
Du er vakker.
Ville du virkelig la Verônica drepe meg?
Jeg betyr ingenting for deg lenger.
Jeg bløffet, Diana.
Du krangler stadig med meg.
Du vil sørge når jeg dør.
Kranglingen er ikke problemet.
Det viktige er å kunne skape fred.
Lærte du meg ikke det?
Hei!
Kom hit!
Lovet han å la deg gå etter at du har født?
Det er ikke sant.
Jeg vet at du fortsatt er der, Laís.
Det er navnet ditt, ikke sant? Laís.
Du er fra Matias' barnehjem. De lovet deg et bedre liv.
Og for å overleve adlyder du nå.
Men det blir ikke et bedre liv. Du er bare enda et av ofrene deres.
Laís!
Du er ikke innelåst.
Har du aldri prøvd å rømme?
Det har jeg.
Han fant meg.
Det er umulig å rømme. Nå stoler han i det minste på meg.
Hvordan da?
Så snart jeg får barnet, lar han meg gå.
-Det gjør han. Det er avtalen. -Det er ingen avtale. Han lyver.
Jerônimo drepte dette barnets mor.
Jeg så det.
Han lot henne ikke engang røre barnet.
Jeg fant flere lik i skogen.
Hva vil du med meg?
Vi kan komme oss ut fra ranchen i live om vi samarbeider.
Jeg kan ikke.
Laís, vi skal drepe denne jævelen,
og det skjer i kveld.
Dette er søtvier. Jeg fant det i skogen.
Hvor er middagen vår?
Den er ikke ferdig ennå. Jeg sier fra når den er ferdig.
Kjære!
Det var synd. Men jeg forstår.
Vi ses neste gang.
God aften, alle sammen.
Det er en ære å ta imot en spesiell gruppe venner.
Jeg vil takke hver og en av dere for at dere er her.
Jeg skal være kort,
for jeg vet at dere er spente på hva kvelden vil bringe.
Vi fornyer oss som alltid. Det er et nettbrett på bordene.
Der kan dere legge inn bud etter hvert som de kommer inn.
Føl dere som hjemme.
Her…
…kan du være deg selv.
I kveld setter vi ut på en reise
der nytelse og muligheter går hånd i hånd.
Ha det gøy.
ÅPNE
Vi har ikke mye tid.
Ta den.
-Prata? -Jeg holdt på å få hjerteinfarkt.
Ikke si noe, ring politiet nå!
-Hvem er du? -Gisele Carneiro, slektning av Jerônimo.
-Det er et privat arrangement. -Han vil nok treffe meg.
Si til Jerônimo at Gisele Carneiro er ved hovedporten.
LEGG INN BUD
ALDER: 16 HÅR: BLONDT
-Mamma, jeg er redd. -Jeg vet det.
Jeg skal få oss ut herfra, OK?
Hvor er Carol? Hun var her, det vet jeg!
Hvor er hun?
HERTUGINNE
LEGG INN BUD
Gisele! For en overraskelse.
Bli med meg.
Å, Gisele, Gisele…
-Hva gjør du her? -Jeg kom for å hente Angela.
-Hvem har sagt at hun er her? -Jeg vet at hun er her.
-Er det noe i veien? -Hvor er datteren min?
Gisele tror Angela er her. Har du snakket med Matias? Jeg hørte at han rømte.
Jeg tuller ikke, Jerônimo! Hvor er datteren min?
Å lyve gjør det verre.
La meg følge Gi til datteren hennes.
Den jenta burde aldri ha kommet til ranchen vår.
Kom, Gi. Jeg tar deg med til datteren din.
Her er greia.
Dere kom hit som jenter, men dere drar som kvinner.
Vi marsjerer inn og kjemper for friheten.
Og for de som ikke kan kjempe med oss lenger.
Vi vet hvem vi er, dere vet hvem dere er.
Dere vet hva dere er i stand til.
Vi skal marsjere inn dit, og vi skal kjempe.
Sammen!
Fordi ingen vil gjøre det for oss.
Enhet 1 til sentralen, over.
Enhet 1 til sentralen. Kan du høre meg?
Over.
Hvor tar du meg med?
Til datteren din. Det var jo det du ville.
-Hvor er datteren min? -Jeg forstår ikke, hun var her.
-Slutt å bløffe. Hvor er Angela? -Jeg sverger. Hun var her!
Hva gjorde dere med henne her?
Mennene svarer ikke.
Hva i helvete? Hvor er dere?
Er du nervøs, Jerônimo?
Nå er det showtime!
Se opp!
Kom igjen, vennen. Pass på henne.
Hvor er Jerônimo?
Jeg har lett overalt. Han er ikke her.
Jeg skal finne ham.
Diana!
Send helikopteret.
Hold ut.
Hold ut. Jeg er her.
-Det er over, Jerônimo. -Slutt å kjempe, Verônica.
Aksepter den du er.
Jeg svikter deg ikke.
Snu deg, din jævel.
Jeg svikter deg ikke.
Du er akkurat som meg.
Jeg er som deg, men jeg kan gjøre ting annerledes.
Nei.
Slipp pistolen.
Kom igjen.
Slipp pistolen, Diana.
Gi meg pistolen, kom igjen.
Gi meg pistolen, Diana.
Gi meg pistolen.
Overraskelse!
Det er ikke bursdagen min.
Dette blir som enda en bursdag.
Hva skjer?
De kunngjorde nettopp dommen. La meg lese den.
"Etter å ha samlet bevis mot Saint Cosmas & Damian-mafiaen
og stanset en kvinneauksjon,
har tidligere notarius Verônica Torres
inngått en avtale, og blir ikke straffeforfulgt."
Du er fri, Verô!
Vi er forlovet.
-Gratulerer! Hvem fridde? -Virkelig?
-Jeg, selvsagt. Jeg er den romantiske. -Hvordan går det med moren din?
Hun er fortsatt i koma, under palliativ behandling.
-Ingenting så langt. -Virkelig?
Beklager. Dere fortjener å være lykkelige.
Turtelduer! Dere er så søte!
-Glória blir utskrevet denne uken. -Hurra! Noe nytt om etterforskningen?
Ingenting ennå,
men jævlene fra auksjonsvideoene vil bli tiltalt.
Jeg vet ikke, dere.
De kommer til å anke. Det vil ta årevis.
Seks av dem er løslatt på grunn av mangel på bevis.
Jeg vet ikke, jeg tror ikke på rettssystemet.
Hva skal du gjøre nå? Tilbake til politiet?
Nei. Jeg hører ikke hjemme i politiet lenger.
Hva skal du gjøre, da? Bli forfatter?
Det er en god idé, men jeg må bruke pseudonym.
Med tanke på alt… Nei.
Jeg tuller. Jeg vil bare reise med mine to små monstre, ha det gøy…
Bra, Verô. Så ikke noe altfor spennende fra nå av.
Ingenting for spennende. Jeg vil ikke ha noe for spennende.
-Hva med en skål? -En skål!
En skål er den eneste spenningen jeg vil ha.
Du har sikkert mange spørsmål.
Ja.
Og så langt har du vært snill nok til ikke å spørre om noe.
En mors kjærlighet er større enn noe annet, det vet du vel?
Moren din ønsket seg et barn, men…
Da hun mistet enda et barn, trodde faren din at hun ville bli gal.
Han og Carvana fikk ideen
om å få et av monsignores barn.
Deg.
Jeg visste ikke noe om det da.
Jeg gjorde bare Carvana en tjeneste.
Byttet du det døde barnets papirer med mine?
Tilgi meg, min venn.
Selvsagt tilgir jeg deg.
Kan du tilgi meg, kjære?
Jeg er lei meg for alt som har skjedd med deg.
Er det ikke du som ber meg slutte å klandre meg selv for alt?
Jeg…
Jeg er bare redd for at folk vil dømme meg fordi jeg tok abort.
Jeg er redd.
Jeg er så redd.
Til helvete med alle andre. Til helvete med dem.
Jeg er her med deg.
-Greit? -Ja.
Jeg er her med deg,
uansett hva som skjer…
Og for alltid.
Vær så snill…
Mamma…
Mamma!
-Jeg skal til hudpleiesalongen. -Kommer du tilbake til lunsj?
Vent på meg.
-God morgen, Verônica. -God morgen.
-God morgen.
God morgen.
-Vil du ha en? -Nei, jeg spiser lunsj senere, takk.
Kjøpte du det jeg ba om?
Du vet nok hvem jeg er, men jeg gjentar det, så du aldri glemmer det.
Og så du kan fortelle de andre hvem som kommer etter dem, én etter én.
Jeg heter Verônica Torres.
Og jeg er ikke alene lenger.
GOD MORGEN, VERÔNICA
HVIS DU ELLER NOEN DU KJENNER UTSETTES FOR VOLD OG TRENGER HJELP,
BESØK WWW.WANNATALKABOUTIT.COM.
Tekst: Evy Hvidsten