כדור הארץ כה מרהיב,
שקל לפספס את הדברים הקטנים יותר בחיים.
אבל אם תסתכלו מקרוב יותר...
ותגלו עולם שלם ונסתר.
עולם בו גיבורים זעירים...
ומפלצות קטנות...
זקוקים לכוחות על מדהימים...
שיעזרו להם לנצח כנגד כל הסיכויים.
הסוואנה האפריקאית.
ארץ של אגדות.
בית לכמה מהחיות הגדולות...
- קריינות: פול ראד -
והמלכותיות ביותר בכוכב שלנו.
אבל מתחת לרגליהם של הפילים, קיים עולם נסתר.
העולם של חדפי הפיל.
זה עולם ששופע בכל מיני לוחכי עשב וטורפים זעירים ומדהימים.
אבל להיות קטן בארץ הענקים זה אף פעם לא קל.
ובזמן שהעדרים נעים בכיוון הזה, החיים עומדים להיות הרבה יותר קשים.
- סוואנה -
חדף פיל אינו גדול בהרבה מאוגר.
אבל מהיר בהרבה.
בקנה המידה שלה, היא מהירה פי שלושה מצ'יטה.
היא טסה במהירות של כמעט 30 קמ"ש בחיפוש נחוש אחרי מזון.
היא חייבת לאכול כמעט שליש ממשקל גופה מדי יום
כדי לתדלק את החיים בקצב המהיר שלה.
אז היא בנתה רשת של שבילים על פני אלפי מטרים רבועים
שיעזרו לה למצוא מספיק מזון, אפילו בעונת היובש.
קוברה מכה מהר יותר מהרף עין.
אבל השבילים שלה מסייעים לה להישאר צעד לפניו.
חייו של חדף הפיל אחוזי טירוף... ובודדים.
בניגוד לחיי המלכים של הטירה האדומה הגדולה הזאת.
נמיות ננסיות בונות תכופות את הבית שלהן בתוך תילי טרמיטים.
הן בגודל של כף יד אדם,
ומוצאות כוח וחום במספרים.
הבקרים בסוואנה קרים באופן מפתיע.
קל מאוד להמשיך לישון.
אבל לא היום.
ציפור הקלאו הקטנה הזאת רעבה.
והיא להוטה למצוא ארוחת בוקר.
20 נמיות וקלאו אחת נראות אולי צוות מוזר.
אבל כשאתה קטן, משתלם לעבוד יחד.
הנמיות מאתרות את הטרף.
בזמן שהקלאו מתצפתת ומחפשת סכנות.
נמיות ננסיות מסיירות בשטח גדול,
בגודל של כ-50 מגרשי פוטבול,
ומסמנות את הטריטוריה שלהן לאורך הדרך.
ככל שהניחוח חזק יותר, אחרים יחשבו שהן גדולות יותר.
אפילו בעונת היובש, השטח שלהן מספק את כל המזון שהן צריכות.
הן אולי הטורפים הקטנים ביותר באפריקה,
אבלן הן לא פוחדות לצוד חיות גדולות.
עכביש בבון ארסי.
על ידי כך שהם מנצלים כל הזדמנות,
הצוות העקשן הזה מסוגל לשרוד בזמנים הקשים ביותר.
אבל כשהגשם מגיע, הכול משתנה.
כאשר חיים בדרכים קשה למצוא מחסה.
אבל הנמיות נהנות מביטחון וחום.
הן בחרו את הבית שלהן בחוכמה.
תילי טרמיטים מספקים הגנה מצוינת מפני איתני הטבע.
בעזרת ערבוב של רוק ואדמה,
החרקים החרוצים האלה בונים טירות חזקות כמו בטון...
וגדולות כמו פיל.
בעקבות הגשמים, החיות הגדולות מתחילות להגיע.
פילים הם הראשונים שמותירים חותם על הנוף.
טביעת רגל של 5 טון...
יוצרת עולם מים שופע בכל מיני יצורים זעירים.
כולל אחד היצורים הקדומים בעולם.
התריסנאים חיים בשלוליות זעירות כמו זו
מאז שרגלי דינוזאורים יצרו אותן.
בתוך ימים ספורים אחרי הגשם כל הסוואנה נצבעת בירוק.
כשחיות מתחילות לזלול...
יש לכך השלכות עצומות.
לחדף פיל אין סיכוי להזיז את הבלגן הזה.
אבל העזרה הגיעה.
חיפושיות זבל מסתערות על ערמה חדשה בתוך שניות...
בתקווה לצאת משם עם נתח מהשלל
לפני שיגיעו מתחרים.
הכדור הזה יקר ערך.
המזון שלו ותקוותיו למצוא בת זוג, בכדור אחד.
בעולם הזעיר הזה, צעד בודד עלול להוות מכשול.
ומנוסת בהלה יכולה לגרום לאסון.
יותר ממיליון גנואים וזברות, ההגירה הגדולה ביותר ביבשה.
התקווה למצוא עשב טרי מניעה אותם... לכיוון הזה.
הקיווית המוכתרת מקננת בשטח הפתוח של הסוואנה.
הביצים החדשות של הנקבה הזו נמצאות בסכנת רמיסה.
היא בגובה של קרסול בלבד,
אבל אינה מפחדת להתעמת עם צבי.
אבל עדר של גנואים בלתי ניתן לעצירה.
למרבה התדהמה, אף ביצה לא נשברת,
אבל נותר עוד חודש עד שיבקעו.
השבילים של חדף הפיל ספגו נזק גדול יותר.
הגיע הזמן לבצע שיפוצים באוטוסטרדה.
חזרה למסלול המהיר.
בזמן שהעדרים מלחכים עשב, ג'ירפות נושאות עיניהן לעבר העצים.
עצי השיטה שופעים עלים טריים.
הם מוגנים ע"י קוצים ארוכים.
הם חסרי תועלת נגד לשון באורך חצי מטר.
אבל לעץ יש קו הגנה שני.
צבא של נמלי שיטה ממהר להיחלץ לעזרת העץ.
הן תוקפות כל חלק בג'ירפה שבו הן יכולות לנעוץ את מלתעותיהן.
עד שלבסוף היא מסתלקת.
עץ השיטה מגדל קוצים נפוחים מיוחדים כדי לאכלס את הצבא הנאמן.
וגביעים בגודל נמלה מלאים בצוף כדי להזין אותן.
בעזרת שיתוף פעולה, יצורים קטנים מסוגלים להתמודד עם ענקים.
אבל לפעמים, עדיף לברוח.
ניבים חותכים וחדים,
מאה וחמישים ק"ג של שרירים...
חזיר היבלות מרשים.
והנמייה הזאת יודעת בדיוק מה הוא מחפש.
להתפנק קצת.
הנמייה האמיצה ביותר זוכה בקרציות העסיסיות ביותר.
כאשר שאר הצוות מצטרף, חזיר היבלות זוכה לטיפול יסודי.
עד מהרה, מגיעים עוד לקוחות לספא של הנמיות.
הנמיות אפילו מסמנות לקוחות חוזרים כחלק מהטריטוריה שלהן.
הקטנים והחכמים מספיק
מנצלים אפילו את החיות הכי מאיימות לתועלתם שלהם.
זרזירי בקר יכולים להגיע למעדנים הגבוהים ביותר.
ולהשתמש במקוריהם החדים כדי ללקט טפילים.
כאשר למארח אחד נמאס, הם עוברים לבא בתור.
זרזירי הבקר משיגים את כל המזון שלהם כמעט ממכפילי פרסה.
בעזרת קצת תחכום וקיבה חזקה מאוד,
חיות קטנות מפיקות את המיטב מההגירה.
אבל הטורפים שמגיעים בעקבות ההגירה עלולים להוות אתגר גדול יותר.
הביצים של החופמי בקעו זה עתה.
הגוזל עדיין מנסה ללמוד ללכת...
בעולם מסוכן.
תנים הם ציידים אופורטוניסטים.
וככל שהחיה קטנה יותר,
היא טרף קל יותר.
מהלך נואש.
האימא האמיצה עושה כל מה שביכולתה כדי למשוך את תשומת הלב אליה...
והרחק מהגוזל שלה.
כל עוד הוא לא זז, הוא בלתי נראה כמעט.
אבל קשה להתעלם מנמלים נושכות.
אימא יוצרת פעולת הסחה.
היא מסיחה את דעתו של התן בדיוק במידה הדרושה.
אבל היא תצטרך להמשיך להגן על הגוזל שלה
עד שההגירה תמשיך ליעד הבא.
העדרים סובלים מהטרדה של מיני הגירה
שעוקבת אחריהם לכל מקום.
נחילים של זבובים מציקים לחיות הגדולות יותר.
אבל בעולם הזעיר, זאת סעודה ניידת.
והרחק מהעדרים, מבודדים על הסלעים החשופים,
החרדונים ממתינים שהמזון יגיע אליהם.
רוב הזמן הם מחטיאים.
אז כאשר צצה הזדמנות גדולה יותר...
הם חייבים ללכוד אותה.
אריות באים לכאן כדי לנוח בשיא החום.
ויחד אתם מגיעים זבובים.
רבים מהם.
המזל הולך עם האמיצים.
אבל מוטב שלא להעיר אריה ישן.
אולי יש גישה פחות ישירה.
מדהים מאילו דברים אפשר לחמוק ללא עונש כשאתה קטן.
אבל כשאתה מבצע פעולה מסוכנת...
אל תתגרה במזל.
כשהאדמה מתייבשת, העדרים ממשיכים הלאה.
יהיו כאלה שלא יהיו עצובים לראות אותם עוזבים.
השקט שוב חוזר.
חדף הפיל שוב יכול לרוץ מתי שבא לו.
היא צדה חרקים במהירות גבוהה...
ואין דבר שיעמוד בדרכה.
כאשר העונות יתחלפו...
אתגרים חדשים יופיעו.
טביעת רגל יבשה של פיל עלולה להוות מחסום בלתי עביר.
אבל החיפושית הקטנה הזאת חזקה.
הוא מסוגל להרים עד פי 10 ממשקלו.
וכעת, לאחר שהעדרים עזבו, הוא לא יכול להרשות לעצמו לאבד את הכדור הזה.
המאמץ ההרקוליאני שלו השתלם.
נקבה, מוכנה לחלוק אתו באוצר היקר ביותר שלו...
ולהיות בת הזוג שלו.
החיים מחייכים גם לנמיות.
רוב הזמן, לפחות.
נמייה בודדה עלולה בקלות ליפול קורבן לקוברה.
אבל כשהן עובדות יחד...
הכנופייה הקטנה הזאת בלתי מנוצחת.
ועכשיו יש להן מגויסים חדשים.
הם בני חודש בלבד,
אבל בעוד שלושה חודשים
הם כבר יהיו חברים בצוות.
אפילו כשהם מתמודדים עם ההגירה הגדולה בעולם,
גיבורים זעירים לא רק שורדים, הם משגשגים.
הסוואנה היא ארץ האגדות.
וכפי שמסתבר...
חלק מהסיפורים הגדולים ביותר כאן... זעירים.
תרגום: גיא רקוביצקי