Planeta Země je tak úžasná,
že je to, co je malé, snadné přehlédnout.
Ale podívejte se zblízka
a uvidíte neobjevený svět.
Svět, kde malí hrdinové...
...a malé příšery...
...potřebují neuvěřitelné superschopnosti...
...aby jim pomohly přežít... navzdory obrovským překážkám.
MALIČKÝ SVĚT
KOMENTÁŘ PAULA RUDDA
Austrálie je země plná fantastických tvorů.
A to nejen klokanů a koalů.
U protinožců se divočina hemží podivnými zvířátky...
...která zvládla přežít...
...v tomto světě spáleném sluncem.
Vakoveverka létavá je malá jako dlaň
a přístřešek i veškerou potravu, co potřebuje, nachází v eukalyptech.
Stejně jako její sousedé.
Ale i když je toto období nejlepší, výzvy jsou tu pořád.
A když udeří léto a začne pálit slunce...
DNEŠNÍ NEBEZPEČÍ POŽÁRU VYSOKÉ
...jsou to ti, co snesou horko...
...kdo to někam dotáhne.
Žít na nejsušším obydleném kontinentě má své výhody.
Díky silnému slunci produkují eukalypty hodně cukru.
Na jaře to je velká část potravy vakoveverky létavé.
Nyní je život docela jednoduchý.
Stačí cestovat mezi eukalypty a dělat zastávky na sladkých odpočívadlech.
Jedním skokem umí vakoveverka přelétnout vzdálenost dvou tenisových kurtů.
Cukr také přitahuje lori horské.
Celé stovky.
Je tady dost potravy pro všechny.
Když je největší parno, vakoveverka jim dá prostor se nažrat...
...a odpočne si někde, kde je větší klid.
Její mládě vylezlo z vaku teprve před dvěma týdny.
Je dlouhé jako palec.
A naprosto závislé na své matce.
Až bude polovina léta, bude se muset postavit na vlastní nohy.
Tou dobou už budou ve světě větší výzvy.
Zatím je tady život tak dobrý,
že se tu loriové rozhodli usadit.
Najít si hnízdo není jen tak.
V Austrálii nejsou datli, kteří by dělali díry do stromů.
Po bezpečných útočištích je tím pádem velká poptávka.
Obrovský... chladnokrevný zabiják.
Varan pestrý může být těžký jako batole...
...a sežere téměř cokoliv.
Agama límcová váží jen zlomek jeho váhy a byla by pro tohoto obra snadnou kořistí.
Musí se ukrýt na stromě...
...ale všechny jsou obsazené.
Agamy límcové můžou být agresivně teritoriální.
Houpání hlavou je varováním.
Tento přistěhovalec však nemá kam jinam jít.
Tito ještěři bojují svými límci. Vyhnou se tak zraněním.
Čím zářivější, tím lepší.
Ale když jsou na tom podobně,
jde do tuhého.
Vetřelec moc silně nevypadá.
Je poražen a vystrašen.
Usedlík ho poslal pryč.
Dominantní samec ho vyhnal...
...a tak bude muset stačit tohle.
Brzy ale bude potřebovat mnohem bezpečnější místo.
Blíží se náročnější období.
Mravenci už si dělají zásoby.
Shánění potravy může být nebezpečné.
Australská buš je divných příšer plná.
Má obří drápy...
...ostny... a dlouhý lepkavý jazyk.
Ježura.
Možná nevypadá zas tak děsivě.
Ale pro mravence je smrtící.
Za deset minut jich sní až 60 000.
Shánět potravu ve stromech může trvat déle.
Eukalypty jsou jedovaté a koalové jsou jedni z mála savců, co je dokážou žrát.
K trávení je potřeba tolik energie,
že koalové stráví 15 hodin denně spánkem.
Vypadají, že pospávají, i když jsou vzhůru.
Toto se jim ale nezdá.
Je to realita.
Housenka Uraba lugens.
Na hlavě balancuje všechny hlavy, co kdy předtím svlékla.
Je to kuriózní, ale zachrání jí to život.
Zákeřnice zabíjí své oběti jedem, který zkapalní jejich vnitřnosti.
Díky svému šílenému převleku
poráží housenka své soupeře hlavou.
Malí tvorové jsou k trávení listů eukalyptů adaptovaní mnohem lépe.
Strašilka australská jako listy dokonce i vypadá.
Je to chytrá kamufláž. Může se pást, aniž by ji někdo sežral.
Každý den stráví tím, že sežere tolik listů, co sama váží.
Na rodičovství není čas.
Nechává to na jiných.
Vypadají jako chutná semínka...
...a tak si vajíčka nic netušící mravenci odnesou.
Jedlá je ale jen horní část.
Zbytek odhodí do mraveniště...
...kde vajíčko zůstane...
...v podzemí a bezpečí, dokud se za několik měsíců nevylíhne.
Slunce začíná pálit.
Sousedi vakoveverky létavé začínají být čím dál hlučnější.
Není to jen tak ledajaký křik.
Je to alarm.
Varan pestrý se díky energii ze slunce stal hrozivým lovcem.
Rozeklaným jazykem pozná i tu nejlépe schovanou kořist.
Díky silným zahnutým drápům můžou tito obrovští ještěři lézt i po stromech.
Mládě vakoveverky začíná být na nošení moc velké.
Brzy si v tomto světě bude muset poradit samo.
Ve světě, který je den ode dne záludnější.
Pekelné horko začíná být v buši už začátkem léta.
Před sluncem se není kam schovat...
...a vody k pití je málo.
Moloch ostnitý, který je dlouhý jako tužka,
má pro to, jak zůstat hydratovaný, velmi rafinovaný způsob.
Způsob to sice není rychlý, ale za to čekání to stojí.
Když konečně najde stojatou vodu, tak si do ní zkrátka stoupne.
Maličkými mezerami mezi ostny vzlíná voda...
...až do jeho úst.
Tato obdivuhodná finta
umožňuje tomuto malému ďáblovi vydržet závratné teploty.
Eukalyptový les poskytuje ochrany o něco více.
Když chtějí maličcí tvorové prožít celý životní cyklus, musí spěchat i zde.
Sameček barevného pavího pavouka si hledá partnerku.
Ale to se lehce řekne.
Tito pavouci jsou menší než čočka.
Jiný samec už sice samičku našel... ale musí si ji získat.
Samičky pavích pavouků jsou velmi vybíravé.
Sameček se musí pohybovat a vypadat dokonale.
Když to pokazí...
...tak ho odmítne.
Pavích pavouků je víc než 80 různých druhů
a každý předvádí něco jiného.
Choreografie je speciálně navržena pro samičky konkrétního druhu.
Když se samci dvoří dravé samičce,
tančí jako o život.
Barevný samec hledá dál.
Máváním nohama zkouší, jestli jsou ve vzduchu samičí feromony.
Tady je.
Je načase to vybalit.
Našel si rytmus...
...a vypadá to, že si rozumí.
Toto zavrtění zadkem je ale znamením, že už je oplodněná.
To byla pěkná ztráta času.
A času je teď málo.
Za pouhých pár týdnů
se bude muset mládě vakoveverky v tomto divném světě osamostatnit...
...a zjistit, kde sehnat potravu.
V této části roku jsou eukalypty pokryté divnými puntíky.
Mery využívají mízu ke stavbě úkrytů, které nejsou větší než zrnko rýže.
Tyto malé cukrové domečky vypadají jako umělecká díla.
A jsou dobré.
Teď je ale na pobíhání moc horko už zrána.
Teploty šplhají až na 50 stupňů a eukalyptové listy vadnou a opadávají.
Jsou plné jedů a rozkládají se velmi pomalu.
Pro mazané predátory je tlustá vrstva listí dobrým krytím.
Dvounožka ostroretá se živí výhradně ostatními plazy.
Většina z nich utíká jako o život.
Ne však gekon Strophurus taenicauda.
Díky své malé velikosti a kamufláži je ochráněn.
Ne však před sluncem.
Na to potřebuje stín.
A protože je velký jen jako platební karta, vejde se sem akorát.
Zrak dvounožky ostroreté je citlivý i na ty nejmenší pohyby.
Když se tento malý ještěr cítí být v ohrožení, začne útočit.
Gekon vystřelující maglajz.
Tekutina je sama o sobě neškodná, ale je tak lepkavá a smradlavá...
...že to odradí i nejvražednějšího lovce.
Pomalu, ale jistě...
...se dostává do úkrytu.
S letními vedry přichází letní bouře.
Je takové teplo,
že se první kapky deště vypaří dřív, než vůbec dopadnou na zem.
Když pak udeří blesk, zapálí suché listí...
...a jeho těkavé látky jsou pro oheň palivem.
Malá zvířata mají s rychle postupujícím ohněm co dělat.
Ježura může utéct jedině pod zem.
Je možné, že si právě kope vlastní hrob.
Plameny šlehají výš a výš.
Mládě vakoveverky je na nošení už moc velké.
Mámina jediná možnost...
...je zachránit sama sebe.
Mládě vakoveverky je o samotě.
Zatímco hmyz prchá, stahují se sem predátoři.
V obrovském počtu se k ohni slétávají luňáci.
Tito takzvaní ohniví ptáci sem přiletěli, aby se přiživili na vzniklé panice.
Mládě vakoveverky je obklíčeno.
Jeho první let by mohl být zároveň posledním.
Když požáry konečně uhasnou...
...zanechají za sebou zpustošenou zemi.
Život tady ale stále je.
Ježury umí snížit svoji tělesnou teplotu a přežijí ohně, co nad nimi běsní.
Mládě vakoveverky létavé to přežilo také.
Nyní musí přežít ve světě obráceném v popel.
Ohořelý hmyz mu bude do doby, než se do lesa vrátí život, stačit.
A ten se právě vrací.
Eukalypty jsou neuvěřitelně odolné...
...a popel bohatý na minerály obohatí půdu.
Přidejte vodu...
...a les je jako znovuzrozený.
Než se nadějeme, buš se vrátí do původního stavu.
Vznikne nový život...
...známá zvířata se vrátí...
...a eukalypty opět poskytnou útočiště
pro všelijaké podivné a úžasné malé tvory.
Během tisíciletí se zvířata na každoroční požáry adaptovala.
Požáry jsou však čím dál větší, žhavější a častější
a maličcí tvorové budou mít co dělat, aby přežili.
CHCEME JEŠTĚRKY ŽIVÉ, NE GRILOVANÉ
Mládě vakoveverky létavé je připraveno...
...čelit extrémním výzvám života v australské buši.
A úplně samo na to nebude.
I ty nejsamostatnější vakoveverky...
...se ke kamarádům přitulí rády.
Překlad titulků: Karel Himmer