Maapallo on niin upea,
että elämän pienet asiat jäävät helposti huomaamatta.
Mutta kun katsoo lähemmin,
siellä on kokonainen tuntematon maailma.
Maailma, jossa pienet sankarit -
ja pienet hirviöt -
tarvitsevat uskomattomia supervoimia -
voittaakseen vastoin kaikkia odotuksia.
Oma koti kullan kallis.
Hamsterille se on täällä -
Euroopan maaseudun sydämessä.
Ongelma on,
että maaseutu muuttuu.
KERTOJA PAUL RUDD
Kun koneet saapuvat,
eläimet lähtevät.
Useimmat ovat niin pieniä, ettei sitä huomaa.
Onnekkaat päätyvät tänne.
Puutarhoihimme.
Tuttuun paikkaan.
Mutta pienessä mittakaavassa -
se on ihmeellinen maailma,
jota pikku otukset hallitsevat.
Näille pikku asukkaille puutarhassa on kaikkea.
Mukavat sängyt.
Yksityisasunnot.
Jopa uima-allas.
Se saattaa näyttää paratiisilta.
Mutta vaaroja on kaikkialla.
Pahinta kaikessa, jättiläiset hallitsevat tätä maata.
Mitä siis vaaditaan, jotta tästä paikasta tulee koti?
Kevät on tullut.
Ja sen mukana tuoretta ruokaa.
Mutta ruoka tuo mukanaan ongelmia.
Kotikissat tappavat eniten pieniä nisäkkäitä.
Onneksi oravat ovat ketteriä keholtaan ja mieleltään.
Luja tahto, ja pähkinät, vie läpi vaikka harmaan kiven.
Mutta nuorallakävely ei ole helppo taito.
Se palaa vielä.
Oravat ovat sinnikkäitä.
Lentämällä on helpompi päästä lintulaudalle.
Punarintarastaat perustavat perheensä varhain keväällä.
Jotta isä voi kerätä paljon ruokaa kasvavalle perheelleen.
Kun äiti hoitaa poikuettaan, isällä on kiire -
syöttää poikaset viiden minuutin välein.
Hankalinta on välttää muita lintuja.
Punarintarastaat ovat puutarhan aggressiivisimmat linnut.
Ja tämä on yksi tappavimmista.
Lentonopeudellaan 50 km/h -
varpushaukka on erikoistunut pikkulintuihin.
Epäonnistunut metsästys voi tarkoittaa myös ilmaista lounasta.
Pihamauriaisille ruoan etsintä on valtava tutkimusretki.
Niiden pitää kulkea tiheässä viidakossa -
ja ylittää laajoja aavikoita.
Kotona on 5 000:n yhdyskunta.
On melkein ihme, miten ne syötetään.
Niistä on tullut kirvankasvattajia.
Kirvoja ei kuitenkaan syödä.
Niitä kutitetaan,
jotta ne vapauttavat mesikastetta,
makeaa nestettä, jota kirvat erittävät syötyään mahlaa.
Mutta laumassa on susi.
Leppäkertut ovat kirvojen saalistajia.
Muurahaiset tekevät vastahyökkäyksen voimakkailla leuoillaan.
Ja muurahaishappoa ruiskuttamalla.
Joitakin kirvantappajia edes muurahaisarmeija ei voita.
Niiden pitää laiduntaa muualla.
Luonnossa hamsterilla on reviirit.
Mutta rehevän takapihan houkutus tuo ne lähemmäs yhteen.
Uros.
Naaras ei halua seuraa.
Ne näyttävät harmittomilta, mutta hamsterit ovat julmia taistelijoita.
Uros on isompi ja vahvempi,
mutta sillä näyttää olevan romanttisia aikeita.
Tunne ei ole yhteinen.
Ehkä joskus toiste.
Kesän edistyessä keskittyminen siirtyy syömisestä paritteluun.
Naarasseeprahyppijä.
Se on vain riisinjyvän kokoinen,
mutta kyltymätön.
Uroksen pitää olla varovainen. Naaras voi tappaa sen helposti.
Uroksen täytyy todistaa arvonsa.
Tanssimalla.
Shuffle.
Aalto.
Sivuaskel.
Kaikkien pitää onnistua.
Se ei ole paras tanssija.
Mutta pysyy sentään elossa.
Keskikesä. Asiat alkavat kuumentua.
Uroshamsteri on palannut.
Sen sinnikkyys palkitaan.
Naaras on asettunut taloksi -
ja remontoi kolostaan kodin.
Tähän aikaan vuodesta puutarha on täynnä kodinrakentajia.
Muurarimehiläisten pitää löytää turvallinen paikka kasvattaa lapsensa.
Yksinhuoltajaäidille -
valmis etanankuori on helpompi kuin rakentaa tyhjästä.
Tarkan tarkastuksen jälkeen -
se munii yhden munan kuoreen.
On vain yksi ongelma.
Kottaraiset rakastavat etanoita.
Tästä voi tulla valitettava tunnistusvirhe.
Läheltä piti.
Jotta sen vauva selviää tässä puutarhassa,
sen täytyy parantaa kodin turvallisuutta.
Vauva syntyy vasta vuoden päästä.
Mehiläinen ei elä riittävän pitkään suojellakseen sitä.
Mehiläinen etsii siis rakennusmateriaaleja.
Hämmästyttävää kyllä, se voi kantaa 20 kertaa itseään suurempia tikkuja -
lastenhuoneensa suojaksi.
Pala palalta kuori muuttuu -
linnakkeeksi.
Vaikkei mehiläinen ole suojelemassa vauvaansa,
se on antanut sille parhaan mahdollisen alun.
Kun ihmiset valmistautuvat nukkumaan,
puutarha herää eloon uusista otuksista.
Jotkut tekevät vaarallisen matkan vain päästäkseen sinne.
Kätilösammakolla on vaarallinen tehtävä.
Uroksen kumppani on antanut sille kallisarvoiset munat.
Naaras on kietonut ne uroksen jalkoihin, jotteivät ne putoa.
Valmiina kuoriutumaan ne pitää saada nopeasti veteen.
Uros vaarantaa siksi henkensä.
Puutarhalammikon heikoinkin tuoksu ohjaa sitä.
Mutta se ei ole vielä perillä.
Siilit syövät sammakoita.
Mutta tämä kaipaa jotain muuta.
Yön ihme.
Pantterietana.
Kuumina, kosteina iltoina -
ne ilmestyvät yhteen luonnon erikoisimmista näytöksistä.
Se kiipeää seuraten toisen etanan jälkeä.
Ja kun ne kohtaavat,
ne tanssivat.
Sitten ne irrottavat otteensa oksasta -
ja laskeutuvat limanuoran varassa.
Turvassa vaaroilta -
ne alkavat paritella.
Ympäri puutarhaa alkaa uusia elämiä.
Kätilösammakko on vihdoin löytänyt lammen.
Saman, jossa se syntyi.
Koska luonnonlampia on harvassa,
puutarhalammet ovat pikku eläinten pelastusköysi.
Myös hamsterille alkaa uusi luku.
Vaihto puutarhaelämään on selvästi kannattanut.
Se on seitsemän poikasen äiti.
Niiden silmät pysyvät kiinni kaksi viikkoa.
Siinä ajassa poikasten koko tuplaantuu.
Pysyäkseen mukana äidin täytyy syödä kunnolla.
Poikasten imettäminen vie veronsa.
Onneksi puutarhurin työ kantaa hedelmää.
Mutta hamsteri vaarantaa henkensä aina ulos mennessään.
Parasta pitää kerrat vähissä.
Ja käyttää hamsterin taitoja.
Poskiin mahtuu kolmen aterian ruoat.
Mutta suu ei veny loputtomiin.
Keskikesällä puutarha kasvaa nopeasti.
Niin myös sitä syövät pienet eläimet.
Juuri kuoriutunut -
isohangokkaan toukka mahtuu neulansilmästä.
Mutta tämä on nälkäinen toukka.
Kolmessa viikossa se kasvaa -
ja kasvaa -
tuhat kertaa alkuperäistä kokoaan suuremmaksi.
Nyt kun puutarha käy ylikierroksilla,
ihmiset yrittävät taas hallita.
Mutta luonto osaa taistella vastaan.
Ruiskaus muurahaishappoa auttaa yleensä.
Monet pienet otukset puolustautuvat kemiallisilla aseilla.
Mutta ihmisillä on joukkotuhoaseet.
Yhä laiduntamassa oleville muurahaisille -
se on verilöyly.
Suurista tappioista huolimatta -
muurahaiset eivät hylkää haavoittuneita.
Ne kannetaan takaisin pesään asti.
Ei ole helppoa löytää tie kotiin.
Eikä lyhyt ruoho tarjoa suojaa.
Kottaraiset pitävät muurahaisista vielä enemmän kuin etanoista.
Tällä kertaa muurahaishappo ei auta.
Kottarainen kannustaa sen käyttöä.
Se hoitaa sulkia ja suojelee loisia vastaan.
Mutta sukiminen nurmella on vaarallista.
Muurahaisilla kävi tuuri.
Vielä viimeinen este ylitettävänä ennen kotia.
Paahtava aurinko.
Siirtyvä hiekka.
Ja tappavat muurahaisleijonat.
Ne kaivavat ansoja ja heittävät hiekkaa estääkseen uhriensa pakenemisen.
Yksi urhea muurahainen vaarantaa henkensä toverinsa vuoksi.
Tällä kertaa sitä ei pelasta mikään.
Muurahaisten pyyteettömän luonteen ansiosta valtaosa pääsee kotiin.
Neliviikkoiset hamsterinpoikaset alkavat olla rauhattomia.
On aika tutkia puutarhaa.
Äiti on varmistanut, että ne aloittavat hyvästä paikasta.
Pieni vihreä keidas -
alati muuttuvassa maailmassa.
Ei ehkä täydellinen,
mutta se on koti.
Turhan usein pidämme puutarhamme eläimiä riesana.
Pysähdy katsomaan lähempää,
niin näet pienten ihmeiden yhteisön,
joka yrittää asua maailmassamme.
On helppo unohtaa, millaista on olla pieni.
Mutta autettuna -
jopa pienet -
pystyvät suuriin asioihin.
Tekstitys: Jari Vikström