A Föld annyira látványos,
hogy az apróságokat könnyű nem észrevenni.
De ha jobban megnézzük...
egy felfedezetlen világra bukkanunk.
Ebben a világban a csöppnyi hősöknek...
és az apró szörnyeknek...
hihetetlen szupererő kell ahhoz,
hogy legyűrjék a rájuk váró óriási nehézségeket.
APRÓ VILÁG
Mindenütt jó, de a legjobb otthon.
A mezei hörcsög otthona itt van...
az európai vidék szívében.
A baj ott van...
hogy a vidék változik.
NARRÁTOR:
A gépek veszik át az uralmat...
az állatok pedig kiszorulnak.
A legtöbb apróság esetében észre se vesszük.
A szerencsések ide kerülnek.
A kertekbe.
Ismerős a hely.
Csak sokkal kisebb.
Varázslatos ez a világ...
az apróságok birodalma.
A parányi lakók számára a kertben megvan minden.
Kényelmes ágy.
Privát lakosztály.
Még medence is.
Látszólag olyan, mint az édenkert.
Ám a veszély minden sarkon ott leselkedik.
A legsúlyosabb gond, hogy a helyet óriások uralják.
Mi kell tehát az otthonteremtéshez itt, a kertben?
KERT
Megjött a tavasz.
Friss eleséget hozott magával.
Az élelem mellé kétségtelenül baj is jár.
A ragadozók közül a házi macska szedi a legtöbb áldozatot.
A mókusok szerencsére testileg és szellemileg is fürgék.
Aki nagyon akar valamit... és mogyorót lát, az megtalálja a módját.
A kötéltáncos dolga azonban nem is olyan egyszerű.
Majd visszajön.
A mókusok kitartóak.
A madáretetőt könnyebb röptében megközelíteni.
A vörösbegy kora tavasszal alapít családot.
Az apa így elég élelmet gyűjthet gyarapodó családjának.
Az anya a fiókákkal törődik, az apának pedig igencsak sok munkát ad
a kicsik ötpercenkénti etetése.
A nehézséget a többi madár okozza.
A vörösbegy a kertek legharciasabb madara.
Ő pedig az egyik leghalálosabb.
Az óránként 50 kilométerrel suhanó karvaly a kis madarakra szakosodott.
A sikertelen vadászat egyeseknek ingyen ebédet jelent.
A fekete hangya számára már az eleség felkutatása is gigászi vállalkozás.
Sűrű őserdőn kell átvágniuk...
hatalmas sivatagokon átkelniük.
Otthon a kolónia 5000 főt számlál.
A csodával határos az, ahogy mindenkit ellátnak élelemmel.
A hangyák levéltetveket gondoznak.
Nem eszik meg őket.
Csak addig csiklandozzák...
amíg mézharmatot nem adnak.
Ezt az édes váladékot választják ki a levéltetvek.
A nyáj közé... egy farkas keveredett.
A katicabogár a levéltetvek ellensége.
A hangyák erőteljes rágójukkal indítanak ellentámadást.
Mellé hangyasavat lövellnek ki.
A levéltetvek bizonyos ellenségeivel még egy seregnyi hangya se tud elbánni.
Máshol kell táplálék után nézniük.
A hörcsögök a természetben ádázan védik területüket.
De a csábítóan buja kert közelebb hozza őket egymáshoz.
Íme egy hím.
A hölgy nem kér a társaságából.
Az ártalmatlannak tűnő hörcsög könyörtelen harcos.
Ez a hím nagyobb és erősebb...
de romantikus szándékkal közelít.
Az érzés nem lelt viszonzásra.
Talán majd máskor.
A nyár előrehaladtával az evést háttérbe szorítja a párzás.
Egy nőstény színészpók.
Nem nagyobb egy rizsszemnél...
mégis szörnyen falánk.
Ha a hím nem vigyáz, a nőstény könnyen végezhet vele.
Bizonyítania kell, hogy méltó pár.
Mégpedig tánccal.
Sasszé.
Hullám.
Oldalazás.
Fontos a megfelelő kivitelezés.
A hím nem a legjobb táncos.
De legalább "életben marad".
A nyár derekán egyre forróbb a helyzet.
A hím hörcsög visszatért.
Kitartása elnyeri jutalmát.
A nőstény befészkelte magát.
Átalakításokat végez, hogy az odút otthonossá tegye.
Az évnek ezen szakában a kertben nyüzsögnek a kis otthonteremtők.
A faliméh biztonságos helyet keres kicsinyei felneveléséhez.
Egy egyedülálló anya
jobban jár egy kulcsrakész csigaházzal, mintha maga építkezne.
Alapos átvizsgálás után...
egyetlen petét rak le a csigaházban.
Van azonban egy kis gond.
A seregély kedvelt csemegéje a csiga.
Sajnos előfordulhat, hogy összetéveszti valamivel.
Nem sok híja volt.
A méhnek a kicsinye túlélése érdekében
biztonságossá kell tennie otthonát.
A kis méh egy év múlva bújik elő.
Az anya már nem fog élni, hogy megvédje.
Ezért építőanyagot keres.
Elképesztő, ahogy nála hússzor nagyobb ágakat cipel.
Ezekkel takarja el a keltetőt.
A csigaház szép lassan átváltozik...
erőddé.
A méh nem lesz ott, hogy kicsinyét megvédje,
de mindent megtesz, hogy jól induljon az élete.
Az emberek alváshoz készülődnek,
a kerti élet pedig új szereposztással folytatódik.
Egyesek kockázatos utat tesznek meg idáig.
A dajkabéka veszélyes küldetésre indult.
A nőstény a hímre bízta az értékes petéket.
A hím lábára tekerte őket, nehogy lepotyogjanak.
A peték hamarosan kikelnek, így mielőbb vízbe kell vinnie őket.
Az élete kockáztatásával is.
A kerti tavat alig érezhető illata alapján találja meg.
De még nem ért célba.
A sündisznó békát is eszik.
De ez a sün valami másra vágyik.
Az éjszaka csodája.
Egy nagy meztelencsiga.
Meleg és párás estéken
a természet egyik legelképesztőbb látványossága tárul elénk.
Egy másik csiga nyomát követve mászik.
És amikor találkoznak...
táncra perdülnek.
Majd elengedik az ágat,
és egy nyálkacsíkon leereszkednek.
Távol a veszélyektől...
megkezdődik a párzás.
A kert minden pontján új élet sarjad.
A dajkabéka végre megtalálta a tavat.
Ugyanazt, amelyben ő is világra jött.
A természetes állóvizek visszaszorulásával
az apró állatok számára a kerti tó igazi életmentő.
A hörcsög életében is új fejezet kezdődik.
Egyértelműen jól járt azzal, hogy a kertbe költözött.
Az anyának hét kölyke született.
A kicsik szeme csak két hét elteltével nyílik ki.
Addig születési méretük kétszeresére nőnek.
Az anya csak úgy bírja a tempót, ha ő is jól táplált.
A sok kölyök szoptatása komoly teher.
A kertész munkája szerencsére meghozta gyümölcsét.
A hörcsög az életét kockáztatja, amikor csak kimerészkedik.
A legjobb, ha minél kevesebbszer teszi.
És azt csinálja, amihez mesterien ért.
A pofazacskójába három adag élelem fér.
De a száját nem tudja nagyobbra tátani.
A nyár közepére a kert növényei gyarapodnak.
Mint az azokat fogyasztó apró állatok.
Kikelés után
a nagy púposszövő lárvája olyan apró, hogy átfér egy tű fokán.
Ez a százlábú nagyon éhes.
Mindössze három hét kell ahhoz, hogy nőjön...
és nőjön...
és eredeti méretének ezerszeresét érje el.
Az ember ilyenkor szeretné visszaszerezni uralmát
az egyre bujább kert felett.
De a természet tudja, hogy védekezzen.
A hangyasav általában segít.
A parányi lények közül sokan védekeznek vegyi fegyverekkel.
Ám az embernek tömegpusztító fegyverei vannak.
A most is gyűjtögető hangyák sorait...
lekaszabolja.
Az áldozatok száma jelentős,
ám a hangyák nem hagyják ott a sebesülteket.
Visszaviszik őket a kolóniába.
Nem lesz könnyű megtalálni a hazavezető utat.
A fű rövid, így nincs hová bújni.
A seregély a hangyát a csigánál is jobban szereti.
A hangyasavtámadás ez alkalommal a visszájára sül el.
A seregély még örül is neki,
mivel ápolja a tollát, és véd az élősködőkkel szemben.
Nyílt színen tollászkodni viszont veszélyes.
A hangyák szerencsésen megúszták.
Még egy akadályt kell leküzdeniük, és már otthon is vannak.
A nap tűz.
A homok pereg.
A gyilkos hangyaleső várakozik.
Csapdájából homokot szór, így akadályozza meg, hogy áldozata elmeneküljön.
Ez a bátor hangya életét kockáztatva indul elesett társáért.
Számára már nincs menekvés.
A hangyák önzetlenségének hála a legtöbben biztonságban hazajutnak.
Az immár négyhetes hörcsögök egyre kevésbé bírnak magukkal.
Ideje, hogy felfedezzék a kertet.
Anyjuk gondoskodott arról, hogy életük jó helyről induljon.
Egy apró, zöld oázisból...
egy folyton változó világban.
Talán nem tökéletes,
de ez az otthonuk.
A kertünkben élő állatokat gyakran tartjuk kártevőnek.
De ha közelebbről megnézzük őket,
azt látjuk, hogy egy csapatnyi apró csoda
próbál otthont teremteni magának a mi világunkban.
Könnyű megfeledkezni arról, milyen kicsinek lenni.
De ha segítő kezet nyújtunk...
a legkisebbek is
nagy dolgokra képesek.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet