Zemlja je tako veličastna,
da manjše stvari zlahka spregledamo.
A če pogledamo od blizu...
Zagledamo še neodkriti svet.
Svet, v katerem drobni junaki...
in majhne pošasti...
potrebujejo izjemne supermoči...
Te jim pomagajo premagati ogromne nevarnosti.
Doma je najlepše.
In za velikega hrčka je dom...
V središču evropskega podeželja.
Toda...
...podeželje se spreminja.
PRIPOVEDUJE PAUL RUDD
Ko se stroji približujejo...
...se živali umikajo.
Večina je tako majhnih, da tega ne opazimo.
Tiste, ki imajo srečo, pristanejo tu.
Na naših vrtovih.
Znan kraj.
A v manjšem obsegu
je to svet čudes...
V njem vladajo majhna bitja.
Tem majhnim stanovalcem vrt ponuja vse.
Udobne postelje.
Zasebne apartmaje.
In celo bazen.
Morda je videti kot paradiž.
Toda nevarnosti prežijo povsod.
Najhuje je, da temu kraju vladajo velikani.
Kaj je potrebno, da si tu ustvariš dom?
VRT
Prišla je pomlad.
Z njo pa sveža ponudba hrane.
A kjer je hrana, so tudi težave.
Domače mačke pobijejo več majhnih sesalcev od drugih plenilcev.
K sreči so veverice okretne in pronicljive.
Kjer so volja in oreški, je tudi pot.
Toda hoja po vrvi ni preprosta.
Vrnila se bo.
Veverice so vztrajne.
Do ptičje krmilnice je laže priti, če lahko letiš.
Taščice gnezdijo zgodaj spomladi.
Tako lahko samček za rastočo družino nabere kar največ hrane.
Medtem ko mama skrbi za leglo, ima oče veliko drugega dela.
Mladičke hrani na pet minut.
Najtežje se je izogibati drugim pticam.
Taščice so najagresivnejše ptice na vrtu.
In ta je najsmrtonosnejša.
Leti s hitrostjo 50 kilometrov na uro.
Skobec je specialist za majhne ptice.
Skobčev spodleteli lov je za nekoga drugega lahko zastonj obrok.
Za črne vrtne mravlje je iskanje hrane orjaška ekspedicija.
Krmariti morajo po gostih džunglah...
...in prečkati prostrane puščave.
Doma živi kolonija pet tisočih mravelj.
Nahranijo jih skoraj čudežno.
Vzrejajo listne uši.
Vendar jih ne jedo.
Žgečkajo jih...
Da izpustijo kapljice medene rose...
Uši jo izločajo, kadar se hranijo z rastlinskim sokom.
Vendar je med njimi plenilec.
Pikapolonice so plenilke listnih uši.
Mravlje pikapolonico napadejo z močnimi čeljustmi.
In vanjo brizgajo mravljično kislino.
Toda nekaterih ubijalcev listnih uši ne premaga niti vojska mravelj.
Hrano bodo morale poiskati drugje.
Hrčki v divjini zavzeto branijo svoje ozemlje.
Toda mik bujnega vrta jih zbliža.
Samec.
Ona noče družbe.
Hrčki so srditi borci, čeprav so videti miroljubni.
Večji je in močnejši...
vendar ima romantične namene.
Toda čustva niso obojestranska.
Morda drugič.
Pozneje v poletju živali pozornost s hrane preusmerijo v parjenje.
Samica belo-črnega progastega skakača.
Velika je kot riževo zrno...
vendar nenasitna.
Ta samec mora biti previden. Zlahka ga lahko ubije.
Dokazati se mora vrednega parjenja.
S plesom.
Podrsavanje.
Valovanje.
Stranski korak.
Vse mora biti popolno.
Ni najboljši plesalec.
A vsaj ostaja živ.
Sredina poletja je in vročina narašča.
Hrček se je vrnil.
Njegova vztrajnost se je izplačala.
Samica se je ugnezdila
in svojo jazbino spremenila v dom.
V tem letnem času je vrt poln malih graditeljev domov.
Čebele zidarke morajo najti varen kraj za svoja jajčeca.
Za samsko mater
je polžja hišica primernejša, kot če bi dom gradila iz nič.
Po natančnem pregledu...
v lupino izleže eno jajčece.
Samo ena težava je.
Škorci obožujejo polže.
Tole je lahko nesrečen primer napačne prepoznave.
Malo je manjkalo.
Če naj njen mladič preživi v tem vrtu,
bo morala zavarovati dom.
Ličinka bo v hišici še eno leto.
Mama pa ne bo živela dovolj dolgo, da jo zaščiti.
Zato išče gradbeni material.
Neverjetno, toda nosi vejice 20-krat večje od sebe,
da zakrije svoje jasli.
Delček za delčkom se lupina spreminja...
v utrdbo.
Čeprav ličinke ne bo mogla zaščititi,
ji je zagotovila kar najboljši začetek.
Ko se ljudje odpravljajo spat,
se na vrtu prebudijo nova bitja.
Nekatera opravijo tvegano pot, da pridejo tja.
Samec porodničarske krastače je na nevarni nalogi.
Partnerica mu je zaupala dragoceni mrest.
Ovila mu ga je okoli nog, da mu ne pade.
Paglavci se bodo vsak hip izlegli, zato mora hitro do vode.
Za to bo tvegal življenje.
Do ribnika na vrtu ga lahko pripelje že najmedlejši vonj.
Vendar ni še tam.
Ježi jedo krastače.
Toda tale si želi nekaj drugega.
Čudo večera.
Veliki slinar.
V vročih, vlažnih večerih
se udeležijo enega najizjemnejših spektaklov narave.
Pleza po sledi drugega polža.
In ko se srečata...
zaplešeta.
Ko izpustita vejo,
se po sluzi spuščata.
Daleč od nevarnosti...
se začneta pariti.
Po celem vrtu se začenja novo življenje.
Porodničarska krastača je končno našla ribnik.
Istega, v katerem se je izlegla.
Ker so naravni ribniki zdaj tako redki,
so vrtni ribniki rešilna bilka za majhne živali.
Novo poglavje se začenja tudi za hrčka.
Prehod na vrtno življenje se je očitno izplačal.
Je mati sedmih mladičkov.
Prva dva tedna še ne bodo videli.
V tem času bodo dosegli dvakratno velikost.
Tudi mama se mora dobro hraniti, če hoče zdržati.
Dojenje toliko mladičkov terja svoj davek.
K sreči je vrtnarjev trud obrodil sadove.
Toda vsakič, ko se odpravi ven, tvega življenje.
Najbolje, da gre čim manjkrat ven.
In počne, kar znajo hrčki najbolje.
V licih je prostora za tri obroke hrane.
Toda usta lahko odpre samo do neke mere.
Do sredine poletja se je vrt že razrasel.
Zrasle pa so tudi živalce, ki ga jedo.
Komaj izležene
gosenice nočnih metuljev iz rodu Megalopygus bi šle skozi šivankino uho.
Toda ta je zelo lačna.
V samo treh tednih raste...
In zraste...
V tisočkrat večjo žival, kot je bila sprva.
Zdaj, ko je vrt na vrhuncu bujnosti,
skušajo ljudje prevzeti nadzor.
Toda narava zna udariti nazaj.
Brizg mravljične kisline naredi svoje.
Številna majhna bitja za obrambo uporabljajo kemično orožje.
Toda ljudje imajo orožja za množično uničevanje.
Za mravlje, ki iščejo hrano...
...je to pokol.
Kljub številnim žrtvam,
mravlje ne bodo zapustile ranjenih.
Odnesle jih bodo nazaj v svojo kolonijo.
Domov ne bodo našle prav zlahka.
In ker je trava pokošena, nimajo kritja.
Škorcem mravlje teknejo še bolj od polžev.
Tokrat ima mravljična kislina nasproten učinek.
Škorec brizganje še spodbuja.
Pomaga mu negovati peresa in ga varuje pred zajedavci.
Toda negovanje perja na trati je nevarno.
Sreča za mravlje.
Preden pridejo do doma, morajo premagati samo še eno oviro.
Žgoče sonce.
Udirajoči se pesek.
In smrtonosne ličinke volkcev.
Izdolbejo pasti in frcajo pesek, da žrtve ne morejo pobegniti.
Pogumna mravlja tvega življenje za ujeto tovarišico.
Toda tokrat je ne more rešiti.
Večina mravelj pa zaradi nesebične narave vseeno pride domov.
Mladi hrčki pri štirih tednih postajajo nemirni.
Čas je za raziskovanje vrta.
Njihova mama je poskrbela, da začnejo na dobrem kraju.
Majhna zelena oaza...
v spreminjajočem se svetu.
Morda ni popolno.
Je pa dom.
Na živali v naših vrtovih vse prevečkrat gledamo kot na škodljivce.
Toda ustavite se in poglejte pobliže.
Videli boste skupnost majhnih čudes,
ki si skušajo ustvariti dom v našem svetu.
Zlahka pozabimo, kako je biti majhen.
Toda z malo pomoči...
Tudi najmanjši...
lahko dosežejo velike stvari.
Prevedla Lidija P. Černi