DETTA HAR HÄNT
Känner du Chris Montgomery?
Du har tydligen anklagat Chris för att ha våldtagit dig.
Lucy, har du anklagat honom?
Du anar inte hur lite jag vet om fotografi.
Bra. Bree kan hålla ett öga på dig.
- Därför valde jag den kursen. - Gör inte så.
- Vadå? - Du behöver inte be folk att passa mig.
Säg till om du tycker att det är dumt, men vi kanske borde kyssas.
Det är inte dumt.
Jag såg henne komma från Olivers kontor.
- Jag heter Bree. - Amanda.
- Jag tyckte synd om henne. - Vi tar en bild.
Tänker du mycket på honom än?
Tydligen. Jag är så trött på att bli chockad av folk jag bryr mig om.
- Är du okej? - Nej.
Jag hjälper dig.
Gör den här som om du föraktar hela mänskligheten.
Vad skrattar du åt?
Jag tror att jag har en panikattack.
Jag vill köpa ångestdämpande piller av dig.
Jag känner knarklangaren Alex.
Du tvingar mig att välja mellan dig och Bree. Så sjukt!
- Det är uppenbart vem du väljer. - Ja, jag väljer Bree.
Jag låg bara med Evan för att du lämnat mig.
Jag har inte gjort nåt i närheten av vad du har gjort.
- Hur mår du? - Jag tror...
Jag är upprörd.
Det här är illa.
Lucy?
- Vad gör du? - Vad pratar du om?
Alla kan ju se dig.
ÅNGER
- Hej. Har du tid en stund? - Oj, prick nio.
- Väntade du där ute? - Förlåt, är du upptagen?
Nej, kom in.
Jag har tänkt på dig.
Okej, bra. Ja, jag... Jag ville prata
om skrivkursen i Spanien nästa år. Är det för sent för mig att ansöka?
Jag visste inte att du ville studera utomlands.
Jag trodde inte det, men jag tror att det skulle vara bra
att tillbringa lite tid borta och vara på en helt ny plats.
- Deadline gick ut förra veckan. - Okej.
Men om du kan ge mig ett skrivprov senast nu på fredag,
skickar jag in din ansökan.
Hej.
God morgon.
Jag kan inte andas.
Det är nog för att du sov i jeans, som en psykopat.
Jag hade lånat ut mjukisbyxor eller nåt till dig.
Du sover väl bara i söta sidenklänningar.
Vad ska du göra i dag?
Inte mycket. Jag har lektion och hänger med Wrigley senare.
Det här är komplicerat,
men ingen av oss vill såra Wrigley just nu.
- Vill du inte göra om det här? - Nej,
men det är okej om vi inte vet exakt vad det är.
Vi behöver inte fatta några beslut just nu.
Just det.
- Jag är ledsen. - Varför är du ledsen?
Jag vet inte. För att jag har en pojkvän och det blir så komplicerat.
Du. Var inte dum.
Jag försöker fortfarande skaka av mig förra terminen med Stephen.
- Och Wrigley behöver dig. - Jag vet.
- Jag borde också gå till min lektion. - Absolut. Jag med.
Jag ringer dig. Jag sms:ar dig.
Jag fattar inte att vi tar examen. Det gick så fort.
- Inte för mig. - Okej.
- Jag är ledsen. - Nej, jag menade inte det.
Har du hört av Stephen?
- Nej. Hur så? - Jag undrar bara.
Han sov över hos mig i går, men gick innan jag hade vaknat.
Han och Lucy har gjort slut.
- Redan? - Han verkade inte må så bra.
Han mår säkert bra. Stephen känner inte av saker.
Men ni är väl okej? Efter allt förra terminen?
Ja. Jag menar, vi är okej.
Det är bara det att jag insåg att ibland
är det lättare att hålla fred med Stephen.
Jag åker in till stan och hämtar några saker.
Du spelar väl med oss ändå, före skidfesten?
Nej, jag ska träffa Molly innan.
- Okej. - Det är inte så. Det är lugnt.
Hon slog dig. Hur lugnt kan det vara?
- Jag försöker inte dejta henne. - Vet hon det den här gången?
Jag var ärlig med henne om det.
Tror hon nåt annorlunda, är det hennes sak.
Okej.
Jag är trött på att tassa på tå runt andras känslor hela tiden.
Ingen annan gör det.
Okej.
Vi ses.
Vänta, han ligger alltså med förstaårseleven?
- Ja. - Den mannen är allvarligt störd.
Det konstigaste för mig är...
- Det här kommer att låta elakt... - Säg det.
men Amanda verkar så svag och osäker. Jag funderar:
"Var det därför Oliver valde mig?"
- För jag är också sån. - Självklart inte.
- Nej. - Nej!
- Jag har inte berättat det värsta. - Vadå?
De träffades visst på Mariannes julfest efter att jag var med honom i tvättstugan.
- Nej. - Vänta, vad hände i tvättstugan?
Bree.
Jaha, vad vill du göra? Jävlas med honom?
- Vi har redan förstört hans bil. - Ja
Pervot Marianne vet säkert redan om Amanda. Vad mer kan vi göra?
- Sms:a att du har herpes. - Det skulle betyda att jag har herpes.
Du kan säga att du är gravid och att du behåller det.
- Det är psykotiskt och jag älskar det. - Det kan jag inte göra.
Lille Bartholomew behöver sin far, Bree.
- Jag ska få en pojke. - Det ska du faktiskt.
- Jag har känsla för sånt här. - Men Jasper, då?
- Nej. - Nej. Jasper är ett skitnamn.
- Nej. - Okej. Crispin.
- Ställ upp för Crispy! - Crispin
Det är nyttigt för barnet.
Okej, för Crispy.
- Crispy. - Crispy.
Ja.
Okej.
Jag sms:ar Wrigley och kollar var han är.
Stephen är väl inte där?
Nej, Wrigley sa att han lämnat campus eller nåt.
Du verkar okej för att ha gjort slut.
Ja, han ska inte få förstöra allt.
- Jag är stolt över dig. - Tack.
Alla borde vara singlar ett tag på college.
Jag har ju varit singel på college.
Har du? Du som är en sån serierelationsmänniska.
Jag har haft singelveckor.
Jag säger inte att du inte borde vara med folk, det borde du.
Men kanske du borde göra det lite mer avslappnat.
Hej.
- Hej. - Hej.
Varför tog det sån tid?
Hur många påsar köpte du?
Tjugotre. Jag fick gå till två butiker.
Det här är gulligt.
- Förlåt att jag var en idiot. - Du behöver inte be om ursäkt. Allvarligt.
Din eskort har anlänt för att följa dig till skidstugan.
Snygga kläder.
Hej, Sadie här. Lämna ett meddelande.
Samtal Sadie Dilan Hannah
Hej, Sadie här. Lämna ett meddelande.
- Går det bra här? - Ja, allt är bra.
Du är Max, va?
- Ja. - Jag tyckte att jag kände igen dig.
Har vi träffats?
Jag kom hit ibland med min flickvän.
Coolt. Hej igen.
Inkommande samtal Sadie
Hej, Sadie.
Du måste sluta ringa henne.
- Mamma. - Du skrämmer henne.
- Varför har du hennes telefon? - För att hon kom hem över helgen.
Du behöver inte hindra henne från att prata med mig.
Hon vill inte prata med dig.
Hon berättade vad som hände när hon hälsade på dig,
om flickan som antastade henne och ditt äckliga röstmeddelande.
Jag vill verkligen prata med henne.
Jag är ledsen, men nej. Hon mår inte så bra just nu.
- Det är mycket som händer. - Vad menar du? Vadå händer?
Hennes betyg har försämrats, och hon förlorade en del av stipendiet.
Hon måste kanske flytta hem igen. Och det tror jag kan vara bra för henne.
Vi har kommit varandra närmare.
Hon älskar den skolan.
- Jag måste lägga på. - Vänta, mamma?
Ja?
Får jag komma hem några dagar? Jag mår inte heller bra.
Jag tror inte det. Förlåt.
- Ett, två, tre. - Vänta!
Nej!
- Ett, två, tre. - Sluta!
Okej.
Ett, två, tre.
Funkade det?
- Bra. Waylon. Stick härifrån. - Förlåt.
Du smakar tequila.
- Jag ska ta en drink. - Okej.
- Han verkar må bra. - Ja.
Hallå.
Hänger den bara i garderoben?
- Ja, hurså? - För att den är sexig.
- Alex är snart här. - Vem är Alex?
Brees knarklangare.
Han är också min gamla fosterbror.
Va?
- Går han här? - Ja, han är doktorand.
Oj.
Jag vet.
Kommer Stephen?
- Nej, vi har gjort slut. - Va?
Redan?
- Men hon är toppen. - Hon är så duktig.
Ja.
- Alex, hej. - Hej, vad händer?
Det här är Alex.
- Hej, hur mår du? - Hej.
Bra.
Visste du att det var Bree när vi satt i din bil?
Ja, omedelbart.
- Hur då? - Jag bara visste.
Smilgroparna.
Hon har jävligt söta smilgropar.
Jag ska hitta en toalett.
- Så trist med dig och Stephen. - Nej då, det är okej.
Ni blev ju precis ihop igen.
Nej, vi bara... Han tar examen.
Jag har mycket på gång och det är... Svårt att förklara.
Det kändes meningslöst och det var ömsesidigt.
Säg bara att du inte vill prata om det.
- Diana, här borta. - Nej, tack.
- Diana! Hej. - Hallå! Hej.
Okej, sätt ner mig.
- Hej. - Hej.
Vi måste prata.
- Jag tror inte det. - Hör på.
- Jag trodde inte att ni skulle göra slut. - Han släpper aldrig det här.
- Han håller det kvar i evighet. - Jag försökte bara vara ärlig.
Vill du vara ärlig? Berätta för Bree då.
- Det där var ett hemskt drag av dig. - Sluta! Du var ju där den kvällen!
Jag vet att jag klantade mig. Jag står för det.
Tro mig, jag ångrar det. Bree vill aldrig bli ihop med mig igen.
Jag är hennes ex.
Du är fortfarande hennes bästa vän. Vem är värst här, du eller jag?
Pippa och Wrigley har varit tillsammans längst.
Hej.
- Vad pratar du om? - Våra dödsdömda dejtingliv.
Förutom Pippa och Wrigley, som antagligen gifter sig.
Ingen av de andra känner ens igen varann om tio år.
Det låter extremt.
College är den tråkigaste delen av ens liv.
- Lita på mig. - Jag hoppas att det är sant.
- Hur var Bree när hon var liten? - Hon var otroligt bossig.
Var hon?
Om man inte lyssnade tvingade hon en. Men jag pratade knappt då.
Nej. Jag antar att det var när vi först var tillsammans.
Det blev tyst senare, va?
- Jag måste kissa. - Ja.
- Du vet att jag klarar av det. - Vadå?
I mitt rum häromkvällen sa du att somliga hanterar saker bättre än andra.
Okej.
- Varför sa du så? - Spelar det nån roll vad jag tycker?
Jag är bara nyfiken.
Du var inlindad som en döende burrito med en panikattack.
- Det var en vild gissning. - Jag hade bråkat med mitt ex.
- Det var ett intensivt förhållande. - Okej. Ja.
Kan inte college-förhållanden vara intensiva?
Jo, säkert, men...
Jag har ändå inga förhållanden, så...
- Har du inga förhållanden? - Nej, inte just nu.
Okej.
Här i några år, och är allt övergående.
Jag försöker inte komma nära folk jag aldrig kommer att träffa igen.
Jag har gjort det förut.
- Jag är en bättre vän än pojkvän. - Så du är bara avhållsam?
Nej. Jag har sex. Alla behöver sex.
Men inte med tjejer som faktiskt känner saker.
Vill du att jag ska ligga med dig?
- Jag skojar, slappna av. - Jag är avslappnad.
Ja, jag märker det.
Varför står du ensam i hörnet?
- Det gör jag inte. - Okej.
Mår du bra?
Hur så?
Jag har mycket att tänka på. Terminen har varit konstig hittills.
- Du klarar dig. - Ja, jag vet.
Vi ses väl igen, du och jag och Molly?
- Hon är jättesöt. - Ja, hon är underbar.
Jag skulle sluta prata med henne om du bad mig.
Men det visste du väl redan?
Vill du gå?
Är du en sån person som är bekväm med pinsam tystnad?
Väldigt mycket.
Kommer strax.
- Vadå? - Gillar du Alex?
Vadå? Nej, det är din bror.
- Han är definitivt inte min bror. - Men ändå, nej.
Jag stöder det till fullo. Det är inte konstigt för mig.
Pippa har rätt, du behöver träffa nån.
Alex kunde inte vara mindre intresserad av mig.
- Alla är intresserade av dig. - Okej.
Kom igen, det är perfekt.
Du behöver nåt tillfälligt. Och Alex, han blir ingen pojkvän.
- Du är full, okej? - Det betyder inte att jag inte har rätt.
Jag har bestämt mig. Det är helt normalt och inte alls pinsamt.
Definitivt pinsamt.
- Känner du dig skyldig? - Ja.
Mest känner jag mig skyldig för att jag inte känner mig skyldig nog.
- Du är jättesöt. - Tack. Du med.
Pippa, ölpingis, nu händer det. Kom. Vi behöver en spelare till.
Jag gillar inte ölpingis.
Det låter vettigt för dig, men det är inte så viktigt just nu.
Gå bara dit bort. Okej, ni två mot Pippa och mig.
- Hej. - Hej.
- Diana, om du vill ha den äran. - Okej.
Jösses, det trodde jag inte.
Låt henne inte skrämma dig. Det är nybörjartur.
Var inte nervös. Varför är du så spänd? Du måste slappna av.
- Mår du fortfarande bra? - Ja, toppen.
Vet du vad?
Du känner min flickvän. Du har träffat henne förut.
- Jaså? - Ja. Lucy Albright.
- Okej. - Tack. Vi ses.
Hon är en riktig skit, va?
Sa du inte att hon var din flickvän?
Jag sa det, eller hur?
Kan jag få en till?
Jag tror det räcker med vatten.
Hej. Tack för inbjudan.
- Tack för att du kom. - Okej.
- Studentfester är ju lite töntiga. - Nej, det var en drömkväll.
Lycka till.
Lycka till? Det var inte så bra.
Du vill följa med honom, va?
- Är jag pinsam? - Lite, men det är okej.
Du.
Jag följer med dig.
Okej.
Hur...
Förlåt.
- Vadå? - Gillar du verkligen det här?
- Du är ovanpå mig. - Ja.
Du svarade på ett sms medan jag satt grensle över dig.
Det är känsligt.
Vill du verkligen ha mig här?
Du verkar vara en trevlig person.
Men jag känner att du behöver mycket tröst just nu,
och jag är inte rätt kille.
Du är den sämsta tröstaren, nånsin.
Du har faktiskt varit elak mot mig större delen av kvällen.
Du kanske söker just det.
Varför skulle jag leta efter nån som är elak mot mig?
Jag vet inte.
Det var du som ville komma hit, så...
- Jag kanske borde gå. - Jag fattar.
Du ska ju inte göra nåt du inte vill.
Förlåt.
- Hej. - Du ser för jävlig ut.
Jag känner det också.
- Har du ätit 500 Starburst? - Det är ett internskämt med Pippa.
Tur att du var singel den terminen.
Jag är inte rädd för att vara en kukstopp.
Ja.
- Var har du varit? Evan var orolig. - Gulligt av honom. Jag åkte in till stan.
- Behövde tänka. - Okej.
Pratade med min mardröm till mamma. Ingen förbättring där.
Ledsen.
Du förstår inte. Dina föräldrar är normala.
Jag vet inte. Du kan nog inte spela ut det kortet mer.
Mitt liv är troligen mycket värre än ditt just nu.
Du har rätt, du har rätt.
Hur svårt är det att du inte får vara ett svin mot mig just nu?
Det är lugnt.
Du hittar säkert nån annan att ta ut det här på.
- Jag borde inte följt med Alex hem. - Varför då?
För att det är konstigt. Ni växte upp tillsammans.
Nej, det är inte konstigt. Jag tvingade dig att gå.
- Nej. - Hur var det?
Det var jättekonstigt.
Det var okej. Det var okej. Alex är verkligen...
Jag tänkte säga snäll, men det är han faktiskt inte.
Han är intensiv, men en bra kille. Han har bara haft det tufft.
Jag menade inte att tvinga honom på dig.
Du gjorde faktiskt inte det. Jag letade uppenbarligen efter något.
Så gulligt när han sa att du var bossig som barn.
Lilla Bree som körde med folk.
Ja. Men konstigt.
Det är inte så jag minns mig själv.
Men minnen är så spretiga.
Har du en solid känsla för den du var som barn?
Ja.
Ja, för att mamma tvingade oss
att titta på familjefilm varje jul.
- Varför ringer Stephen mig? - Svara inte.
Han är arg för att vi har gjort slut och vill nog prata om mig.
Varför skulle han prata med mig?
- För att han är galen. - Vart ska du?
Jag ska säga åt honom att lämna mina vänner ifred.
Okej. Han ringer hela tiden.
- Svara inte, Bree, snälla? - Okej, jag svarar inte.
Jag ringer dig senare.
Vad gör du? Varför ringer du Bree?
För att berätta att du låg med Evan.
Dumt.
- Varför gör du så här? - Du verkar upprörd.
Det förstör ju för dig också, fattar du väl?
- Evan pratar aldrig med dig igen. - Jag skiter i Evan.
- Nej, det gör du inte. - Okej.
Stephen, gör inte så här. Låt det inte gå ut över Bree.
Tigg inte.
Jag fattar att du är upprörd.
Vi sa ju båda sjuka saker, men jag menade inget.
- Jag bryr mig inte. - Stephen, snälla.
Jag ville att det skulle funka nu!
Jag ville inte behöva välja. Du tvingade mig till det.
Vi är här för att du tvingade mig att välja mellan dig och Bree.
Fick jag dig att ligga med Evan?
Stephen, jag älskar dig fortfarande. Jag älskar dig fortfarande.
Snälla.
Det här förändrar inget, okej? Du skämmer bara ut dig.
Varför gör du så här?
För att jag vill såra dig. Jag vet inte annars hur.
Macy, då?
- Vem då? - Driver du med mig? Macy.
Vem då, din rumskamrat? Hon som var full och körde in i ett träd?
Jag ska berätta för alla.
- Berätta vad? - Att du låg med henne.
Att du var med i bilen natten hon dog.
- Lucy, jag har ingen bil. - Det var hennes bil.
- Jag hör inte vad du säger. - Jag ska berätta allt du sa till mig.
- Jag har blomman du ritade åt henne. - Vilken blomma?
Hör du dig själv? Det låter ju rätt när du säger det.
Var inte galnare ut än du redan är.
Du älskar mig inte.
Du vill verkligen inte att dina vänner får veta vilken skitstövel...
- du är! - Okej!
Okej.
Vill du skada mig, så var så god.
Gör vad som helst.
Hitta nåt annat att använda mot mig eller förödmjuka mig med.
Men snälla, lämna Bree utanför.
Det finns inget annat jag kan använda.
Berätta för alla att jag skrev brevet.
- Okej? - Ingen bryr sig om det jävla brevet.
Då hittar jag på nåt. Nåt riktigt jävla förödmjukande.
Kom igen. Du sa det själv. Det finns ingen likhet mellan oss.
Du har aldrig gjort nåt så illa. Dina egna ord.
Gå hem, Lucy. Jag måste prata med Bree.
Jag ljög om att jag blev våldtagen förra terminen.
Lydias bror.
Jag sa att han överföll mig, men det var nån annan.
Hon vill inte träda fram, och jag sa det var mot mig.
- Det är ganska illa. - Ja, det var hemskt, va?
Du kan säga till alla att jag ljög.
- Berätta det för alla. - Ingen bryr sig om jag säger att du ljög.
Jag är ditt ex, självklart pratar jag skit om dig.
- Du borde berätta för alla att du ljög. - Okej. Jag gör det.
Jag gör det. Okej.
Inte bara för en handfull personer. Du måste erkänna det för alla.
Vill du att jag lägger det på Facebook?
Jag lägger upp det på Facebook.
Snälla, lämna Bree ifred.
- Nej. - Vad menar du med nej?
Jag gör det nu. Jag skriver ner allt. Snälla.
Du borde spela in det.
- Va? - Ja.
Spela in ett band, annars berättar jag för Bree att du låg med Evan.
Det kan jag inte göra.
Okej.
Stephen.
Stephen, nej.
Hej, det är Bree. Lämna ett meddelande.
- Hej, Bree, Stephen här... - Okej.
Jag vill bara...
Hur vet jag att du inte berättar för Bree?
Det vet du väl inte. Men vad har du för val?
Men du har rätt, jag vill inte förstöra allt med Evan än.
Om du visar det här hatar alla mig.
Innerst inne vet du att du förtjänar det.
Okej.
Sätt dig på sängen.
Flytta dig till höger.
Allt det här för Bree?
Jag kan inte skada henne.
Sätt igång.
- Jag känner mig hemsk. - Nej.
Säg att du måste be om ursäkt.
Tala tydligt.
Kör.
Jag ber om ursäkt för att jag hittade på en historia om sexuella övergrepp.
Sexuellt övergrepp låter så lamt. Vi kallar det våldtäkt, va?
Har du ljugit du om en våldtäkt?
Igen.
Jag ber om ursäkt för att jag ljög om en våldtäkt.
Jag försökte skydda en vän.
- Nej. - Stephen.
Du gjorde det för att få uppmärksamhet.
En gång till.
Kör.
Jag ber om ursäkt...
till alla.
Vad ska du göra med den?
Kanske inget.
Eller så mejlar jag det till hela elevkåren ikväll.
Eller nästa vecka. Eller nästa år.
Det är skönt att veta att jag har den.
Bree, hej.
- Hej. - Jag svär: stället har hållit mig vid liv.
Jag borde nog bara ta Adderall som alla andra.
Jag sms:ade dig.
- Förlåt, jag har varit upptagen. - Jag med.
Mina lärare har varit intensivare den här terminen.
Den äldre killen jag berättade om säger att vintern
gör dem på dåligt humör.
- Vädret är likadant varje år. - Ja, han skämtade nog.
Jag vill inte höra talas om honom.
Det du gör är fel.
Det är inget du borde berätta för andra. Du ligger med någon annans man.
Det är äckligt.
SKICKAR...
SMS SKICKAT
- Hej. - Hej.
Hur har du haft det?
Jag är okej.
Allt är åt helvete.
Har det hänt nåt?
Ja.
Sadie kanske förlorar sitt stipendium.
Mamma betalar aldrig för det så hon måste flytta hem igen.
Jag slår vad om att pappa tar hand om det.
Det är ett års skolavgift.
Ja, vadå? 50 - 60 000 dollar?
Nej, 28.
Inga problem. Jag ringer honom ikväll.
Du får det att låta som om du bjuder på lunch.
Det är lätt. Jag fixar det.
Fan.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Tack så mycket.
Men vi är okej nu.
Ja.
Vi är sams. Vi är okej.
Jag glömde nästan. Jag vill ha tillbaka mina nycklar.
- Hej. - Får jag komma in?
Visst.
Du tycker nog att jag är patetisk.
Jag känner dig inte ens.
Det är okej. Du får tycka att jag är patetisk.
Jag måste be alla om ursäkt.
Jag ljög om att jag blev våldtagen förra terminen.
Berätta hur jävla patetisk jag är.
Jag gjorde det för att få uppmärksamhet.
Du är patetisk.
Jag hittade på en historia om Chris Montgomery,
men det hände inget.
Vad mer?
Jag ville bara att folk skulle tycka synd om mig.
Du är ingenting.
Så jag gör det här bandet...
Du är ingenting.
Jag vet.
...för att säga att jag är så ledsen.
Översättning: Eva Söderqvist