- Bună! - Ce se întâmplă?
Ai auzit de grupul de pe Facebook?
Sigur ai auzit de cazul meu.
Dacă ai face plângere și tu, Chris ar putea fi tras la răspundere.
N-am vrut să fiu eu în centrul atenției. Voiam s-o ajut pe Pippa.
Ai fost răutăcios cu mine aproape toată noaptea.
Poate că asta cauți.
- Îmi pare rău! - Mai spune o dată.
Îmi pare rău!
E târziu săptămâna viitoare. Care e prima programare disponibilă?
Cine a rămas gravidă?
Diana.
- Drace! - Să nu cumva să-i spui lui Stephen!
Ești gravidă?
Nu crezi că am dreptul să fiu consultat?
De-abia aștept să avortez.
Cred că am spus ce n-ar fi trebuit să spun.
Nu e genul care să renunțe ușor la ceva.
- Unde e Wrigley? - Se mută în alt cămin.
Nu vrea să i se amintească ce s-a întâmplat în camera noastră.
- Tu și părinții tăi nu vorbiți deloc, nu? - Mama avea 14 ani când m-a născut.
Am vorbit cu cineva astăzi
și mi-a spus că sunt neajutorată.
Poate asta l-a făcut pe Evan să mă înșele.
Evan e obsedat de tine.
- Pot să intru? - Da, sigur.
Bună, Sadie!
Scuză-mă, nu mă simt în stare să vorbim.
Facultatea de Drept Yale
Da!
Bună! Sunt Sadie, lăsați un mesaj.
- Salut, ce faci? - Salut!
Nimic.
Nimic. Tocmai am aflat că am intrat la Yale.
Grozav! Deși, în mintea mea, te acceptaseră deja.
Da, dar acum chiar m-au acceptat.
Bestial!
Să sărbătorim, să bem ceva, nu? Haide!
Sigur. Vorbesc cu Pippa și îți scriu.
- Super. - Bine. Felicitări!
Haide! Doamne!
Acces?
Să-mi bag!
Bine.
Suge-mi-o!
Porcăria dracului!
Scuze, stă cineva aici?
Nu cred.
Nu ți-e frig în rochie?
MINTE-MĂ
„AȘ VREA S-O ȚIN CU CAPUL LA FUND”
Mobil tata
- Bună, tati! - Bună!
Primești tot felul de pachete. S-a umplut holul.
Pune-le în camera mea.
E și unul ciudat.
Un plic mare de la…
Acum, că mă uit mai bine, e de la Facultatea de Drept Yale.
Vorbești serios?
Ai intrat, scumpo.
Doamne!
Știam că o să reușești.
Diana? Te așteptăm.
Te sun eu. Am întâlnire cu îndrumătoarea.
- Te iubesc. - Și eu.
Sunt mândru de tine. Ne auzim.
Pe acolo?
Ce e?
Nimic. Doar că ești un barman îmbrăcat nepotrivit.
Îmi cer scuze.
Nu-i nimic.
Dar e dezgustător.
Ar trebui să mă întorc la cămin. Nu vreau să mă interogheze Pippa.
Cum de n-a realizat c-ai dormit aici aproape zilnic, o săptămână?
Are și ea iubit.
Nu că tu ai fi…
iubitul meu.
Facem cum vrei tu. Nu trebuie să spunem încă nimănui.
A fost frumos să știm doar noi doi.
Nu cred că merg mâine la petrecerea de pe plajă.
Serios? Ai treabă?
Am ceva de făcut pentru expoziție.
O fi vreun pachet.
Salut, Evan!
Drace!
Măi, măi! Ce înseamnă asta?
- Nu ciripi! - Ce se întâmplă?
- Încă nu le spunem celorlalți. - Bine, promit.
Am uitat ceva aici.
Uite-l. Da.
L-am luat.
Super! Ne vedem mai târziu.
Am avut și o veste bună azi, în afară de asta.
Am intrat la Yale.
- Drace! Ești tare. - Da.
Wrigley insistă… să mergem să sărbătorim.
Sigur. Vorbim mai târziu.
Bine. Super!
Pa, Bree!
Da.
- Acum știe toată lumea. - N-o să spună nimic.
Brusc, ai încredere în Stephen?
Sigur că nu, dar ne înțelegem bine.
Dacă îi zic să nu spună, n-o face.
Ai încredere.
Nu știu cum de aveți atâta răbdare cu el.
Nu pot să cred că Lucy s-a împăcat cu el.
A lăsat-o cu ochii în soare într-un moment delicat.
Sper că i-ai zis c-a fost nemernic în seara aia.
Nu cred că eram de față.
Ba da. La petrecerea hawaiiană.
Nu m-am dus.
Ba te-ai dus.
Era ultima seară înainte de vacanța de vară.
A, da! M-am dus vreo zece minute.
Dar nu i-am văzut pe Lucy și Stephen atunci.
- Bine. - Am plecat repede.
Ai plecat repede?
Ai plecat cu fata aia.
Atunci te-ai culcat cu altcineva.
Ai zis că s-a întâmplat în ultima noapte din campus.
Da.
Îmi pare rău.
Sincer, nu mă interesează.
E în regulă.
- Mi-am dat seama de ceva. - De ce?
Stephen a dormit în patul tău în vacanță, nu?
Da, o să ard cearșafurile.
Bine.
E al naibii de frig.
Ce-i aia?
Cafea.
Nu mi-ai mai făcut cafea până acum.
Da, pot fi politicos.
Cum ți-a mers săptămâna asta?
Bine. Fără evenimente.
Dar ești bine?
Ce faci?
Nimic. Te-am întrebat ceva.
Nu e genul tău.
Nu putem vorbi?
Ba da, dar de ce ești ciudat și grijuliu?
Nu sunt, voiam să știu cum te simți.
Ce se întâmplă?
Ei bine…
Am auzit ceva.
Bine…
Despre un tip pe nume Chris.
E posibil să-ți fi făcut ceva și mi-am făcut griji.
Nu. N-ai de ce să…
Nu-ți face griji.
Hai, Lucy. Nu sunt așa de insensibil. Îmi pare rău dacă așa par…
E în regulă, da?
Chiar nu e o problemă pentru mine.
Îți dau cuvântul.
- Mă simt foarte prost. - De ce?
Fiindcă…
Relația asta a noastră și cum mă port cu tine…
Sunt bine. N-are legătură cu noi doi.
Nu e adevărat, Lucy. Îmi pare rău.
Doar că…
Simt că fac altceva față de ce credeam inițial.
Cum adică?
Ei bine… Când sunt dur cu tine, credeam
că doar ne prostim,
nu că e din cauza unei traume.
- A unei traume? Nu e nicio traumă. Jur! - Sau cum vrei să-i spui.
Dacă nu vrei să mi-o mai tragi,
- …poți să spui. - Nu e vorba de asta.
Nici vorbă de așa ceva.
Eu doar… încerc să nu rănesc pe nimeni.
Știu că par un bulangiu,
dar încerc să evit să le fac rău oamenilor, da?
Țin la asta.
Nu, nu-mi faci rău.
Și nu vreau să te schimbi brusc.
E clar că am stricat atmosfera. Ne auzim mai târziu, da?
Bine, cum vrei.
Cum te simți?
Vorbești de Yale de când ne-am cunoscut.
Mă simt destul de bine. Mă simt chiar foarte bine, da.
Cred că n-am realizat încă. Dar sunt super fericit.
- Ești popular în seara asta. - Mă sună Molly. Nici nu știu ce să-i zic.
Vrea să știe unde e soțul ei.
Poți să încetezi s-o mai vezi.
Am încetat. Nu vorbim de o săptămână.
I-ai zis că s-a terminat sau ai presupus că o să-și dea seama singură?
- Da. - I-am zis c-o să fie lejer.
Las-o. E nebună.
Ultimele comenzi!
SALĂ DE BILIARD
Sunt frânt.
- Nu, încă un rând. Hai! - A fost ultima comandă.
Veniți la mine în cameră!
Mai bine haideți la mine!
Camera mea e la zece metri. Hai!
Nu, eu plec acasă.
Când vreau și eu să mai stau? E o seară mare.
- Luăm un taxi până la mine. - N-are logică.
- În cinci secunde suntem la mine. - Nu intru în camera aia!
N-am de gând să stau pe canapeaua pe care a murit frate-meu!
La dracu'! Nu m-am gândit. Sunt băut.
Și, apropo, trebuie să fii dement să stai acolo!
Ești bine?
Băga-mi-aș, nu m-am gândit.
- E ciudat că locuiesc acolo? - Nu te-ai gândit niciodată?
Îl înțeleg pe Wrigley, dar eu nu eram când a murit Drew.
E doar căminul meu.
Ți se pare ciudat?
Toți cred asta?
N-am vorbit cu alții, dar…
Da, sigur, e destul de ciudat.
Sincer, nu mi-am dat seama.
Hai să găsim ceva de băut.
Haide, vino!
- Deci nu te doare? - E ca o crampă menstruală urâtă.
- Îmi pare rău! - Nu-i nimic.
Ne vedem mai târziu la piscina cu plajă, nu?
Nu credeam că vrei să mergi.
Ți-am spus că mă simt bine și e în scop caritabil.
Pe lângă asta, am și o veste bună.
Da?
Am intrat la Yale.
Poftim? Fantastic!
O să-mi pun costum de baie în februarie pentru tine.
Bine, trebuie să…
- Du-te! Ne vedem mai târziu. - Bine.
Bună! Sunt ale tale?
Vai!
Ce frumoase sunt!
Nu sunt, nu?
Nu fac fotografii, așa că nu mă pricep.
Eu fac și pot spune în cunoștință de cauză că nu sunt, dar îți mulțumesc.
Mă duc să iau apă.
Auzi?
Crezi că Lucy e bine?
Da, cred că vrea ca oamenii să nu mai vorbească despre asta.
Nu știu de ce nu mi-a spus despre Chris.
Crezi că am făcut ceva, de i-a fost greu să vorbească cu mine?
Nu, cred că e…
Mai degrabă…
Nu vrea ca lumea să se gândească la asta.
Să-și imagineze fapta, mai ales prietenii ei…
Probabil acum ai tot felul de închipuiri urâte despre ce s-ar fi putut întâmpla.
Da.
Și poate că nu vrea să ne gândim așa la ea.
Poate că îi e rușine.
La ce oră vrei să mergem la chestia aia cu plaja?
Nu prea am chef să merg.
Mă gândeam să ieșim din campus, să mâncăm undeva, nu aici.
Nici eu nu pot merge.
Mă duc în oraș după niște comisioane pentru expoziție, dar merge Lucy.
Hai în afara campusului. O să fie mai plăcut.
Mă simt prost s-o las singură pe Lucy.
Iar eu am nevoie de o pauză de o zi.
Da.
De ce n-o duci pe Bree cu mașina în oraș?
Pot să iau autobuzul.
Nu, te duc eu.
Abia aștept să plec de-aici.
Bine.
Super!
Pentru ce strâng fonduri?
Nu știu. Pentru cancer?
CONTOR STRÂNGERE DE FONDURI
Sunt grețoși.
Să luăm niște plute.
- Bine. - Departe de ei.
Cred că-s fonduri pentru curățarea oceanelor.
Nu știu sigur.
Nu fi supărată pe mine! Mă simt groaznic.
Nu credeam că Evan o să-i spună lui Stephen despre sarcină.
Și să-l ia dracu'!
- Pe care? - Pe Evan. Nu pot să cred ce ți-a făcut.
Nu răspunde la mesaje de opt zile.
O cunoști măcar?
Da, am întâlnit-o la bibliotecă.
M-ai stropit cumva?
M-a stropit?
Da.
Sincer să fiu, dacă tot ești udă, ai putea să intri în apă.
Poate că nu voiam să intru.
Perfect. Nici n-avem nevoie de voi în apă, ci mai degrabă…
Eu și Evan avem nevoie de voi… Bună!
…chiar deasupra.
Vrei să ne jucăm trânta?
Îți amintești cum mă cheamă?
Da. Tegan.
Cum ai ales pronunția asta?
Tu cum l-ai pronunța?
„Tegan.”
Adică tu te aștepți să încalec pe umerii tăi în costum de baie?
Bine.
Dacă tu și prietena ta acceptați și câștigăm,
Evan vă dă 200 de dolari.
Două sute de ce?
- Două sute de dolari? - Da.
Doar dacă o să câștigăm.
N-am venit aici să pierd.
Poți să mă lași oriunde aici.
Belman's e la trei kilometri.
Mă duc în altă parte.
Mă duc în New Jersey.
S-o văd pe mama.
Bine.
N-am vrut să spun nimic,
pentru că n-am mai văzut-o din liceu.
Și n-a fost grozav atunci. S-ar putea să nu fie nici acum.
Poate nici n-o să mă primească și eu n-o să vreau să mai vorbesc de asta.
Da, te înțeleg.
În loc să te las singură,
ți-am dat de gol întâlnirea privată cu mama ta.
- Doamne! - Nu…
Nu-i nimic.
Mă poți lăsa în stația de autobuz.
Dar, dacă tot am dat-o în bară, n-aș putea să te conduc?
Nu trebuie să vorbim despre asta și eu n-o să te întreb nimic.
Doar că…
nu mă pot întoarce în campus acum.
Bine.
E un drum de trei ore.
Bine, am pornit.
Trage-i în ochi!
Haide!
Respectă planul! Coordonare!
Măiculiță!
Bine așa. Hai că poți!
Evan.
Bună! Ce faci?
Aha! „Ce faci”? Nu mai știu nimic de tine de o săptămână.
Eram chiar îngrijorată, iar apoi te văd aici cu una
căreia i-o tragi cumva sau ce?
Poftim? Abia am cunoscut-o.
Atenție!
Nu! Am băutura în mână.
Să știi că nu mai suntem împreună.
Bine.
- Și șterge pozele alea! - Le-am șters deja.
- Nesimțit mai ești! - De ce ești așa supărată?
Am făcut sex acum o săptămână și ai dispărut.
Pot să cobor acum?
Da, scuze.
Ascultă, eu am fost sincer cu tine.
Ai zis că ești de acord să nu ne implicăm serios, ce să-ți zic?
Bine.
Ce poze erau?
Chiar le-am șters, frate.
- Și nici nu i se vedea fața. - Da.
Ce e aia?
Aia!
Nimic. De la ondulator.
Am auzit o chestie scârboasă.
Cică a lăsat cineva o găleată cu pipi la ușa camerei lui Caitie.
Or fi prietenii lui Chris.
- Bulangiii dracului! - Da.
Mulțumesc că nu m-ai implicat.
Serios, înseamnă mult pentru mine.
N-ai pentru ce.
Nu te-a sâcâit nimeni din cauza asta, nu-i așa?
Nu, nu m-a sâcâit nimeni.
- Auzi? - Da?
- Mai iau de băut. - Da.
Bine.
Bine, 200 de dolari.
Hei, putem vorbi?
De ce le spui tuturor că te-am violat?
- Chris. - Pe bune?
Mă știi de când aveam patru ani. De ce o faci?
Dacă e vorba de Lydia, știu că vă certați.
Nu, n-are nicio legătură cu Lydia, bine?
Chiar o să te prefaci că n-ai greșit cu nimic?
Și Caitie?
Poftim? A fost o abureală.
Și școala a zis că a mințit și că voia atenție.
Nimeni nu vrea genul ăsta de atenție!
- Dacă nu era adevărat, renunța de mult. - Nu e adevărat. E nebună.
V-ați aliat cumva sau ce?
- E o campanie ciudată împotriva mea? - Nu discut despre asta.
Nu am nevoie să oblig pe nimeni. Poți să-ți întrebi prietena.
Eu și Pippa ne-am cuplat o dată și e în regulă.
- Crezi că nu știe nimeni ce i-ai făcut? - Că ne-am cuplat?
E și mai dezgustător faptul că tu crezi că e în regulă ce faci.
Ești drogată cumva?
Nu mă atinge!
Futu-i!
O să fii avocata mea de drept penal?
De ce ai nevoie de apărare penală?
Fiindcă o să dau în judecată frățiile pentru petreceri tematice oribile.
Și ce legătură are apărarea penală?
Mă bucur mult pentru tine, să știi.
Diana?
Ești aici?
Bună!
Te-am căutat peste tot.
Te simți bine? Ți-e rău?
Nu, sunt bine.
Am avut o conversație absurdă cu Evan.
De ce vorbești cu el?
Voiam să-i spun că e nesimțit.
A fost nesimțit de când v-ați cuplat.
Te-a târât după el, te-a umilit și s-a întors când s-a plictisit.
Evan este, practic, Stephen al tău.
Cred că e aici, pe dreapta.
Crezi că sunt nebună?
Că am venit fără să-i spun?
Nu.
Dacă era o idee bună, n-aș fi păstrat secretul. I-aș fi zis Pippei.
Nu e treaba nimănui ce se petrece în familia ta.
Doar a mea. Te-am obligat să mă implici.
Dar nu voi spune nimic nimănui.
Nici măcar Pippei?
Nici măcar ei.
Cred că e aici.
Pot să vin să te iau oricând. Sună-mă.
Bine.
- Mersi. - Da.
Bună!
O caut pe Mary. Mai locuiește aici?
Da, dar e plecată.
Vrei s-o sun?
- Cum te cheamă? - Bree.
Dar nu contează, lasă.
Bree.
Lasă-mă s-o sun, bine?
Bine.
E totul în regulă?
A răspuns iubitul ei la ușă. E plecată.
Mergem să ne întâlnim cu mama la un bar.
Grozav!
Mersi că intri cu mine.
Da.
- Ești sigură că e aici? - Da, așa cred.
Bree?
Vai de mine, ești deja adultă!
- Bună! - Bună!
Îți stă foarte bine cu tunsoarea asta.
Mersi.
Mâncam ceva cu niște prietene și am zis că, dacă tot ești cu mașina,
- …poți să vii aici. - Da.
Acasă e Trevor.
Da.
- Bună! Sunt Mary. - Bună! Wrigley.
- Pa, Mary! - Pa, scumpo!
Scuze, n-am vrut să vă întrerup.
Nu, nu, am terminat acum o oră.
Bine.
Cred că mai fac cocteiluri Mimosa la discreție.
- Bine. - Bine.
Vă las singure.
Sigur?
Comand de mâncare la masă afară.
Bine.
Nu cred că stau mult.
Oricum, nu te grăbi.
Bine.
Iartă-mă că am venit neanunțată.
Te sun data viitoare sau poți să mă suni și tu.
Nu, hai să vorbim acum. Nu vrei să vorbești cu mine, clar, deci…
Poți s-o spui.
- Crezi că am venit că-s supărată pe tine? - Erai foarte supărată ultima dată.
- Aveam 15 de ani. - Da, știu.
Dar nu ai mai sunat de-atunci. Așa că mi-am închipuit că ești supărată.
Nu sunt.
Bine. Și, dacă ai fi, n-ar fi o problemă.
Nu știam ce vei spune
și nu voiam să te audă Trev,
pentru că încerc să fiu mai bună decât eram pe-atunci.
Și chiar sunt.
Sincer, voiam doar să te văd.
Bine.
Arăți foarte bine.
Mulțumesc.
Și tu arăți superb. Drace, uită-te la tine!
Mersi.
Poftim, doamnelor.
Așa.
N-am mai băut o vreme, dar acum pot să beau vin și bere.
Am realizat că, atunci când îți propui să nu faci ceva,
cu atât mai mult îți vine s-o faci.
Da, logic.
- Noroc! E distractiv. - Noroc!
Da, cred că de vreo trei ani.
Pare de treabă.
E fantastic. Sincer, e cel mai drăguț tip cu care am ieșit.
- Tu ieși la întâlniri? - Da, ies.
Precis băieții-s obsedați de tine.
N-aș zice.
Studenții sunt cei mai groaznici.
Așa e.
Mă vedeam cu un tip mai în vârstă.
Măi să fie!
Vai, chiar frângi inimile bărbaților? Ce răsplată karmică grozavă pentru mine!
De fapt… s-a terminat destul de urât.
A fost rău cu tine?
Nu, n-a fost rău.
Era îndrăgostit de mine.
- Bine. Deci tu te-ai despărțit de el. - Da. Eu i-am pus capăt.
Era prea neajutorat.
Te prinzi cum merge viața mai repede decât mine.
Sunt sigură că eu am fost mereu cea neajutorată în relații.
Deși a fost foarte trist când ne-am despărțit.
Simțeam că mă cunoaște.
Și nu mai simțisem așa înainte.
Îmi iubesc prietenii de la facultate, dar nu e același lucru.
Are logică ce spun?
Da, e ciudat cum avem impresia că un iubit ne cunoaște
după o săptămână, dar ceilalți, nici într-o veșnicie.
Da.
Și nu m-a cunoscut nimeni atâta timp.
Cu excepția ta.
Știu că ai avut custodia mea doar un an, după ce a murit bunica, dar…
Cum eram?
N-am avut custodia un an.
Nu cred că ar fi fost indicat.
Cred că te-am avut cam o lună după ce a murit mama.
Serios? Mi s-a părut mai mult de o lună.
- De obicei, nu e un lucru bun. - Ba da.
În mintea mea, e o amintire plăcută.
Bine.
Dar a fost doar o lună?
Da.
Sau poate mă gândesc la perioada de dinainte să moară.
Locuiam împreună, nu? Când mergeai la școală.
Nu știu cât ți-o amintești pe mama,
dar era foarte religioasă
și m-a dat afară din casă imediat ce a aflat că sunt însărcinată.
- Îmi pare rău. - Nu, tu nu ai nicio vină, clar.
Era… foarte supărată.
După ce te-am născut, nu m-a vrut în preajma ta.
Deci n-ai locuit cu noi?
Mă lăsa uneori să stau acasă.
Și în rest unde stăteai?
Pe la alții.
Și n-ai vrut să mă iei cu tine?
Aveam 14 ani.
Știu. Îmi pare rău.
Sincer, am blocat amintirile astea.
Nici nu-mi amintesc de liceu.
Și uite, sunt bine.
Iar tu ești la Baird, ești frumoasă și nu te lași afectată de băieți.
Ești fericită.
Da, sunt fericită.
Și chiar voiam să te văd.
- Mulțumesc că mă duceți acasă. - Cu plăcere.
Ți-a spus Bree despre expoziția foto?
Nu.
E foarte talentată.
Facultatea alege doar câțiva studenți pe an.
- Au ales-o pe ea. - Vai, ce tare!
Poți veni, dacă vrei.
Vin multe familii.
Serios? Mulțumesc. Ești drăguță.
Mi-ar plăcea.
Trebuie s-o iei pe aici.
A fost foarte plăcut. Mulțumesc mult.
Mi-ar plăcea să-ți fac o poză, dacă nu te superi.
Nu sunt deloc fotogenică.
Ba sunt sigură că ești.
Ți-o fac repede acum. Lumina e perfectă.
- Bine, de acord. - Da? Bine.
Poți să mă iei dinspre stânga?
Da.
Din dreapta arăt ciudat.
Ești frumoasă, mamă.
Ți-am făcut-o.
Bine, va trebui să-mi trimiți pozele.
Sau ai putea veni la expoziție.
Ar fi frumos. Am putea petrece mai mult timp împreună.
Da, stai… să văd dacă pot să-mi iau liber de la muncă.
Dacă nu cumva o să deranjez.
Nu, deloc.
Bine.
Dar mă bucur enorm că ai venit azi.
Și că ți-ai făcut timp, deși ești ocupată cu facultatea.
Nu am planuri vara asta și atunci nu voi fi ocupată deloc.
Eu și Trev vom avea grijă
de casa de la mare a părinților lui la vară.
Vom avea toată casa la dispoziție.
Poți veni și tu, dacă vrei.
Aș putea sta cu voi?
Nu trebuie, dar ar putea fi distractiv.
Da.
- Bine. - Bine.
- Mi-a părut bine. - Și mie.
- Pa! - Pa!
Pa!
- Bună! - Bună!
Ascultă…
Nu vreau să te porți altfel cu mine.
- Da? - Știu.
Haide, Alex!
Lucy…
Poate fi bine și așa.
Fiind creierul organizației, eu trebuia să decid.
Știu.
Poftim, de când ai devenit „creierul”?
- Am fost de la început. - Ce tot îndrugi? Parcă eu eram creierul.
- Eu ce dracu' sunt? - Fața organizației.
Bineînțeles, dar credeam că-s și…
Nu răspunzi?
Ba da.
Apel Chris
Apel încheiat
Număr blocat
E în regulă?
Da. Un număr la întâmplare.
- E grozav! - Da.
Scuze pentru ora târzie.
- Pippa e îngrijorată? - N-am vorbit cu ea.
Ce părere ai despre ea? Despre mama.
E drăguță.
E foarte tânără.
Știu.
Pare foarte bine acum.
Pare normală.
Știi ce ciudată mă simt uneori?
Poftim? De ce?
N-am cum să fiu normală după tot ce s-a întâmplat.
Nici măcar n-am învățat să înot.
Am sărit faza asta din cauza întregului balamuc.
Ba nu. Înotai la casa lui Evan de la lac.
Erai în piscină.
Nu eram în capătul adânc.
Ți-am spus, nu plutesc.
Haide, ești un pești. Ești una cu apa.
Te descurci.
Dacă înaintezi puțin, rămâi la suprafață, așa că încearcă așa.
Vezi ce zic?
Ridică picioarele.
Cu tot respectul, ce faci acum nu se numește înot,
ci mai degrabă aplecare.
Ți-am zis că nu știu să înot.
Ba știi. Dar lasă-ți picioarele să plutească.
- Nu. - Greșit.
Nu. Incorect. Greșit.
Hai să… Pot să te ajut?
- Da. - Bine.
Dar crede-mă… nu plutesc.
Ba plutești.
- Dă din picioare. - Bine.
Așa. O faci.
O fac. Înot.
Ești olimpică.
Chiar înot.
Înoți.
- Nu mă lăsa să mă înec. - Nu te las.
Bine.
- Ating. - Da? Bine.
Înoți foarte bine. Ar trebui să ieșim de aici, nu?
Da.
Fiți respectuoși
Bună! Nu știu dacă ai auzit vestea bună, dar am intrat la Drept, la Yale.
Și eu.
Cum? Ai picat la admitere.
Am trecut-o cu brio, cu 178 de puncte.
Nu înțeleg, de ce ai mințit?
Ca să scap de tine.
Și știam că e singurul mod.
N-ai scăpat. Ne vedem în New Haven.
Nu merg la Yale.
Cum așa? Ai vrut mereu să mergi. Tatăl tău e obsedat de asta.
Voi merge în altă parte. Stanford, Harvard.
O să mă primească sigur oriunde. Sunt candidata perfectă.
N-aș merge cu tine la aceeași facultate.
N-aș îndura așa ceva.
Ți-ai schimba întreaga traiectorie a vieții doar ca să mă eviți?
Da.
Dar felicitări!
Sigur ești fericit.
Sunt.
Va fi incredibil. Nu mi-aș putea dori mai mult.
- Bună! - Bună!
Vii să mănânci cu noi?
Am mâncat deja.
Cu Evan.
Ne-am împăcat.
- Poftim? - Da…
Nu voiam să spunem nimănui, dar am discutat și e în regulă.
Ai mâncat rahat cu soră-mea aseară, iar acum nu răspunzi?
Știam că ești jalnică,
dar nu credeam că ești așa disperată să-mi atragi atenția.
Te întrebi de ce m-am săturat să te fut, Lucy?
Nu pentru că ești nebună.
Ci pentru că ești foarte ușor de uitat.
Oricât te-ai strădui să fii cât de cât interesantă,
nu-ți iese deloc, Lucy, fiindcă ești o curvă de doi bani!
Ai mâncat rahat cu soră-mea aseară, iar acum nu răspunzi?
Știam că ești jalnică,
dar nu credeam că ești așa disperată să-mi atragi atenția.
Te întrebi de ce m-am săturat să te fut, Lucy?
Nu pentru că ești nebună.
Ci pentru că ești foarte ușor de uitat.
Oricât te-ai strădui să fii cât de cât interesantă,
nu-ți iese deloc, Lucy, fiindcă ești o curvă de doi bani!
Subtitrarea: Aurelia Costache