‫~ הכתוביות הובאו ע"י SubSource‏ ~ ‫~ והותאמו לתזמון של 1:35:15.904 ~
‫לכל אחד מאיתנו יש ‫משהו שרודף אותו.
‫אני רק רוצה מערכת ‫יחסים עם הבת שלי.
‫הוא אלכוהוליסט, ‫וגם אתה היית.
‫אז את מתמודדת איתם.
‫ובדיוק כשאת חושבת ‫שידך על העליונה...
‫מתברר שהדברים האלה ‫לא רדפו אותך מלכתחילה.
‫מה לעזאזל?
‫ואנס!
‫זה לא מה שאתה חושב. ‫-את מתחתנת מחר!
‫רציתי לספר לך לפני המון זמן, ‫אבל אימא שלך לא רצתה...
‫מה רצית לספר לי? ‫-הרדין הוא הבן של כריסטיאן.
‫אני כל כך מצטער. ‫-לך תזדיין!
‫- אחרי שהגענו לסוף הטוב -
‫הרדין.
‫זו הייתה... זו הייתה טעות. ‫-איזה חלק?
‫כריסטיאן סיפר לך?
‫אהובי, לו יכולתי... ‫לו יכולתי לחזור בזמן, לו...
‫הייתי צריכה לספר לך.
‫- מבוסס על הרומן מאת אנה טוד -
‫כן.
‫הרדין!
‫- במאית: קסטיל לנדון -
‫קימברלי, תראי.
‫כן...
‫היי. ‫-היי.
‫אתה בטוח שאתה רוצה ‫לעשות את זה?
‫אני רוצה אחד כזה.
‫אבא שלך...
‫קן...
‫אתה יודע, היינו כמו אחים.
‫ואז זיינת את אשתו. ‫-זה לא היה ככה.
‫אהבתי את אימא שלך. ‫היא הייתה מאוהבת בו מעל הראש.
‫אבל אז, כשהוא הלך לאוניברסיטה, ‫הוא לא היה שם.
‫הוא הסתובב, ‫הוא כל הזמן היה עסוק, ו...
‫היא פנתה אליי לתמיכה רגשית.
‫וכך זה הפך לאינטימי.
‫תחסוך ממני את הפרטים ‫הדפוקים, בסדר?
‫היה לי רעיון מגוחך ‫שנברח יחד ו...
‫היא תתחתן איתי ולא עם קן.
‫ואז הם הודיעו שהם מצפים לילד.
‫וזה נגמר.
‫פשוט מעולה.
‫אז אימא, קן ואתה שיקרתם לי ‫כל חיי הדפוקים.
‫קן לא ידע.
‫אבל עמוק בפנים הוא ‫תמיד חשד, ו...
‫אז הוא התחיל לשתות באמת.
‫יכולת להפסיק את כל זה.
‫כל החיים שלי היו נראים אחרת ‫אם לא היית כזה פחדן דפוק!
‫סמית', אתה יכול ללכת ‫ולרקוד איתם. לך.
‫הוא יודע שהרדין הוא אח שלו?
‫איפה הרדין? ‫-אני לא יודע. הוא ברח.
‫מה? ‫-אולי הוא היה צריך קצת מרחב.
‫חכי. טסה...
‫כריסטיאן, אתה צריך לראות אותו. ‫הוא גדל כל כך מהר.
‫הוא איש קטן עכשיו.
‫וכל כך מוכשר. החיבור שלו נבחר ‫ופרסמו אותו בעיתון.
‫כל הכבוד, הרדין. את יכולה ‫להגיד לו שאמרתי את זה?
‫הוא מבריק. בדיוק כמו אבא שלו.
‫תראה, אני צריכה לסיים. ‫בוא נדבר שוב בקרוב.
‫כן, בטח. ‫-ביי, כריסטיאן.
‫הי, יותר בשקט.
‫קן!
‫- גטסבי הגדול -
‫הרדין, מי נתן לך את זה? ‫-ואנס.
‫קן! קן! ‫-תפסיק! אתה הורס אותו!
‫הרדין!
‫אני כל כך מצטערת.
‫הרדין?
‫חיפשתי אותך.
‫רוצה לשתות? ‫-לא.
‫קדימה, בוא נחזור למלון. ‫-עוד לא.
‫אוקיי. בבקשה, הרדין.
‫ממש קר לי, ואני עייפה, ‫ואני רק רוצה לחזור...
‫טסה, את לא גילית הרגע ‫שכל חייך היו שקר,
‫אז את יכולה לשתות ‫איתי, או שתלכי.
‫אוקיי. אני אזמין לנו אובר.
‫אתה יודע, אני די בטוחה ‫שהיא נעלה לפני שהיא יצאה.
‫הי!
‫הרדין, בבקשה. אני ‫יודעת שאתה נסער,
‫ואני יודעת שאתה כועס.
‫ואתה צריך... -את יודעת, ‫אני שומע את הצרחות שלה
‫בכל פעם שאני ‫נכנס לבית הזה.
‫אוקיי, אנחנו צריכים ללכת. ‫-במשך שנים שנאתי מישהו,
‫שהתברר שלא הייתי ‫אפילו חייב לחבב!
‫אל תגעי בי. -מה התוכנית? ‫מה אתה רוצה לעשות כאן?
‫אתה מתכוון לשרוף את ‫הבית שלך אימא שלך?
‫אשרוף את הבית הדפוק הזה, כן.
‫אתה יודע שיעצרו אותך, ידוע לך, ‫נכון? -לכן את צריכה ללכת.
‫לא! אני לא הולכת בלעדיך.
‫טס.
‫"אם שני אנשים אוהבים זה את זה, ‫לא יכול להיות לזה סוף טוב".
‫אל תצטט לי את המינגוויי.
‫למה את תמיד מנסה ‫למצוא בי איזשהו אור, טסה?
‫תתעוררי. אין אור.
‫יש לי הורים דפוקים, עבר דפוק. ‫-תראה את ההורים שלי!
‫אז עכשיו הראש שלי דפוק! ‫-אבא שלי חי ברחוב, למען השם!
‫זו לא תחרות דפוקה!
‫הרדין, בבקשה, תן לי את המצית.
‫בבקשה, הרדין, אתה מוכן ‫לחשוב על מה שאתה עושה?
‫הרדין?
‫אלוהים, הרדין, אנחנו צריכים ‫לצאת מכאן. -תעזוב אותי!
‫אנחנו צריכים ללכת!
‫טסה, קחי את המכונית שלי. ‫-אני לא יכולה.
‫את יכולה. אני אדאג לו.
‫גבר, צריכים לצאת. -עכשיו ‫אתה רוצה לשחק אותה גיבור?
‫איפה היית?
‫איפה היית כשהוא היכה אותה ‫עד זוב דם?! תתרחק ממני!
‫הגעת מאוחר מדי!
‫אני מצטער, בסדר? ‫-לא אכפת לי. -אני מצטער!
‫בוא הנה. אני מצטער.
‫הייתי צריך להיות כאן בשבילה. ‫תקשיב לי!
‫הייתי צריך להיות כאן.
‫אבל זה שאתה תהרוס את חייך ‫לא ישפר את החיים שלה.
‫אנחנו חייבים ללכת! ‫קדימה! צא מכאן, עכשיו!
‫לך, לך.
‫לך.
‫מוקד, כאן ניידת...
‫איפה אנחנו? ‫-אני לא יודעת. פשוט נהגתי.
‫איפה ואנס? הוא...? ‫-הוא שלח הודעה. הוא בסדר.
‫אבל הוא אמר למשטרה ‫שהוא הצית את האש.
‫יש לו עורכי דין.
‫וזה לא ישנה כלום. הוא עדיין ‫שיקר לי במשך 21 שנים.
‫הוא אבא שלך.
‫החל מאתמול.
‫אנחנו צריכים לחזור.
‫תודה.
‫בבקשה.
‫תתני לי לנסות ולהסביר את עצמי? ‫-לא.
‫לפחות, לא כרגע.
‫תעצרי בצד.
‫אני חושב שאני צריך ‫להישאר כאן קצת.
‫למה?
‫כי...
‫כי אני כל הזמן גורר אותך ‫לתוך החרא שלי, טסה.
‫זה לא הוגן.
‫בבקשה, אל תרחיק אותי.
‫אני אוהב אותך.
‫טס.
‫תיגע בי.
‫אני אוהב אותך.
‫אני אוהבת אותך.
‫על מה את חושבת?
‫אני רוצה שנישאר ככה לנצח.
‫אני אביא את התיקים.
‫לכי תראי מה קורה עם קימברלי, ‫ותתקלחי.
‫אני אהיה בסדר.
‫קימברלי, טסה כאן.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫איפה הרדין?
‫יכולתי להרגיש אותו הולך ומתרחק ‫עם כל נשימה.
‫אני מצטערת. אני לא רוצה ‫להציק לך עם זה.
‫את כבר עוברת משהו...
‫לא. טסה, ‫אין כלל שאומר
‫שרק אדם אחד יכול לסבול ‫בכל רגע נתון.
‫ומסיבות אנוכיות לחלוטין, ‫לשמוע על הבעיות שלך,
‫משפר במעט את ההרגשה שלי ‫לגבי הבעיות שלי.
‫דברי אליי.
‫אני מרגישה שאני טובעת.
‫ואני רוצה שזה יעבוד, ‫אבל אני פשוט...
‫אני לא יודעת אם אני יכולה ‫להמשיך ולהילחם נגד הזרם
‫כדי להציל אותו, ולא את עצמי.
‫כן.
‫הקונסיירג' הביא את זה.
‫- חברת תעופה אירופה וייז - ‫- כרטיס אלקטרוני -
‫שיט.
‫לך תזדיין.
‫עבר הרבה זמן, גבר. הרבה זמן.
‫ג'יימס, תראה מי כאן. ‫-שיט!
‫הוא דומה מאוד למישהו ‫שפעם ביליתי איתו.
‫כן, אתה נראה כמו מישהו ‫שמסטול 24/7.
‫זה אני.
‫תרגיש בנוח. אני אעשה ‫כמה שיחות לכבוד האורח שלנו.
‫כל הכבוד. ‫שב, גבר, שב.
‫תראה אותך, לגמרי בורגני. ‫-אתה עדיין נראה רע.
‫מה יש לך? ראיון ‫עבודה? מה קורה?
‫אתה עדיין מצחיק, ג'יימס.
‫אתה רוצה לשתות? ‫-אשמח לשתות משהו.
‫טסה...
‫את בסדר?
‫נהדר.
‫אני הולכת להביא אותו.
‫תודה.
‫הלו? ‫-היי. הרדין נמצא שם?
‫סקוט מרגיש לא טוב כרגע.
‫את באה למסיבה?
‫כן, אני רק צריכה ‫את הכתובת שוב.
‫זה ברח' וורוויק 52. ‫-תשאל אותה אם היא נראית טוב.
‫חבר שלי שואל אם את נראית טוב. ‫הזמן הולך ואוזל...
‫תשאל אותה אם יש לה חברות. ‫-כן...
‫תן את זה להרדין, גבר.
‫קדימה, תשתי.
‫הי! תיכנסי, תיכנסי. ‫-תודה.
‫וואו, האמריקנית.
‫אני מארק, וזו הדירה שלי. ‫-טסה.
‫בואי, מותק, נביא לך כוסית.
‫הי, סקוט.
‫תן את הוודקה הדפוקה.
‫אני צריך להכין כוסית ‫לחברה החדשה שלי.
‫טסה, מה...?
‫אתם מכירים?
‫אני אקבל את זה כ"כן".
‫לעזאזל! אלוהים! ‫-מה לעזאזל?
‫מה? אתה היחיד שמותר לו ‫לשבור דברים?
‫לא אמרת לי שיש לך חברה.
‫מה קורה לך, לעזאזל?
‫מה? אתה חושב שפשוט ‫תתנחל לך כאן,
‫ותשכח מכל הבעיות שלך?
‫למה את כאן בכלל, לעזאזל?
‫לא אתן לך לצאת שוב ‫נקי מזה שאתה מתנהג כמו פחדן.
‫אני נותנת לך הזדמנות אחת ‫לעזוב איתי,
‫אבל אם אצא מכאן בלעדיך, ‫זה נגמר.
‫אז... היא לא החברה שלך.
‫עזוב אותה! ‫טסה, החוצה, עכשיו!
‫אני רק צוחק...
‫טס, מה לעזאזל...? -זה בולשיט, ‫הרדין. זה לא אנחנו.
‫אנחנו? ‫איזה "אנחנו", טס? אין "אנחנו".
‫אנחנו כל הזמן הולכים במעגלים, ‫ואת, את פשוט לא מוותרת.
‫אלוהים! מה עוד את צריכה?
‫את לא שייכת לכאן. ‫את לא צריכה להיות כאן.
‫את לא מתאימה למקום הזה.
‫אז פשוט תלכי!
‫ניצחת, הרדין.
‫כמו תמיד.
‫מי כמוך יודעת.
‫- מדינת וושינגטון -
‫את בטוחה שאת לא רוצה עזרה? ‫-לא, זה רק כמה דברים.
‫התארגנתי על הרוב ‫עוד לפני סיאטל בכל מקרה, אז...
‫אוקיי.
‫אל תגידי שלא הצעתי.
‫הרדין.
‫זה היה חלום רציני, גבר.
‫אתה בסדר? ‫-כן.
‫היד שלך נראית במצב קשה.
‫זה לא נורא. אני אהיה בסדר.
‫אחי, היית שפוך לחלוטין.
‫הבחורה האמריקנית הזאת?
‫חשבתי שהיא תהרוס את כל הדירה, ‫אחי.
‫היא הייתה כלבה.
‫אבא...
‫אבא?
‫לחיים. ‫-לחיים.
‫זה מספיק חזק בשבילך? ‫-כן, זה לא היה מספיק חזק.
‫הרדין, הטלפון שלך ‫מצלצל. זה לנדון.
‫מר סקוט מאוד עסוק כרגע. ‫אני יכול לרשום הודע...? -היי.
‫לנדון, לו רציתי לדבר ‫איתך, הייתי עונה
‫באחת מ-30 הפעמים ‫האחרות שהתקשרת.
‫אתה יודע מה? אתה אידיוט אנוכי.
‫חשבתי שתוכל לעזור, ‫אבל אתה יודע מה?
‫היא תעבור את זה בלעדיך.
‫לעבור מה? ל...?
‫לנדון?
‫מה קרה? רק תגיד לי שהיא בסדר.
‫זה...
‫זה ריצ'ארד. הוא מת.
‫וטסה מצאה אותו.
‫לעזאזל.
‫איפה היא? -אנחנו אצל אימא שלה. ‫היא לא... היא לא אומרת מילה.
‫אתה יכול לתת לי לדבר איתה?
‫לא נראה לי שזה רעיון טוב. ‫-בבקשה.
‫בבקשה, רק תצמיד את הטלפון ‫לאוזן שלה.
‫אתה יודע, באמת עדיף שלא ‫תדבר איתה.
‫אז בשביל מה התקשרת, לעזאזל? ‫ברור שהיא צריכה אותי.
‫אתה מכיר אותנו. אתה מכיר אותי. ‫-טוב, בסדר.
‫רק תהיה רגוע, טוב? ‫תן לי שנייה.
‫הי, טסה.
‫הרדין בטלפון, רוצה לדבר איתך.
‫אוקיי, אוקיי. את לא חייבת. ‫-לא, לא. לא, לא.
‫זה בסדר. ‫-לא, לא.
‫אל תדאגי, זה בסדר. ‫-טס.
‫לעזאזל!
‫תראי, זה אני או אימא שלך, ‫והיא תכריח אותך לאכול את זה.
‫זה נראה ממש טוב.
‫אני פשוט כל כך עייפה.
‫את נהנית.
‫טעות אחת קטנה, ‫והכול יכול להסתיים.
‫אנחנו עדיין מדברים ‫על הגילוח?
‫אני מתכוונת לגילוח.
‫אבל אם אתה רוצה לדבר ‫על אתמול בלילה...
‫אני מצטער, טס. ‫לא התכוונתי להשתכר כל כך.
‫זה רק שעם אבא שלך... ‫-אני לא אבא שלי. אני לא כמוהו.
‫טס, אם את לא אוהבת ‫את זה, תגידי לי.
‫אני לא אוהבת את זה. ‫-אז אני אפסיק.
‫אני לא אשתה אפילו טיפה נוספת. ‫-באמת?
‫מה...? מה אתה עושה? ‫זה ערער אותה מספיק.
‫היא לא רוצה אותך כאן.
‫לא טסתי 8,000 ק"מ ‫כדי להתווכח איתך.
‫אני לא יודע אם היא ערה.
‫תן לי לפחות לראות אם היא... ‫-הרדין!
‫טס. הי. ‫-לא. לא, לא.
‫לא, לא, לא. ‫-את רוצה שהוא יהיה כאן?
‫אתה דפוק אם נראה לך שאני הולך ‫לאיזה מקום. טס.
‫לא, עזוב אותי! ‫-זה בסדר.
‫אתה חייב ללכת. אתה חייב ללכת, ‫או שאני אתקשר למשטרה.
‫תתקשר למשטרה. תתקשר אליהם. ‫אני לא הולך! -זה לא מצחיק!
‫אני לא צוחק! ‫-היא לא רוצה אותך כאן!
‫אין לך מושג מה היא רוצה!
‫לא היית כאן ‫כשהיא הייתה צריכה אותך.
‫עכשיו אתה עושה... ‫אתה מחמיר את המצב.
‫טס?
‫היא מנסה להתחמק ממך. ‫אתה הסיבה שהיא...
‫אני אבדוק בדלת הקדמית.
‫הי. הי, טס.
‫תפסיק. זה לא קשור אליך.
‫אני יודע. אני רק רוצה... ‫-אני צריכה שקט.
‫לא תמיד התייחסתי אליך ‫בצורה הוגנת.
‫את שונאת אותי, קרול.
‫תמיד שנאת אותי. ‫וזה בסדר. לא אכפת לי.
‫אבל את צריכה לדעת שהדעות שלך ‫שוות לתחת בעיניי.
‫ואני אומר את זה בצורה ‫הכי נחמדה שאפשר.
‫אתה בדיוק כמוהו.
‫ככה בדיוק ריצ'ארד דיבר ‫עם ההורים שלי.
‫אני לא כמוהו. -טוב.
‫אני רק רוצה את מה ‫שהכי טוב לטסה.
‫גם אני.
‫הדבר היחיד שחשבתי שהצלחתי ‫ללמד אותה,
‫ואולי לא תאמין לי,
‫אבל זה היה שלא תהיה תלויה ‫בגבר, כמו שאני הייתי.
‫ועכשיו, תראה אותה.
‫לא נשאר ממנה כלום בכל ‫פעם שאתה עוזב.
‫תקשיבי, אני לא... ‫-לא, לא. תן לי לסיים.
‫כן, אתה תמיד חוזר,
‫וריצ'ארד מעולם לא עשה ‫את זה בשבילנו.
‫אבל אתה אף פעם לא נשאר.
‫אני לא יודע מה את ‫רוצה ממני, קרול.
‫אני אוהב אותה. ‫לעולם לא אוותר עליה.
‫אם אתה באמת אוהב אותה,
‫אז תעשה את מה שהכי ‫טוב בשבילה.
‫ועכשיו זה תלוי בך.
‫כי אתה האדם היחיד ‫שהיא תקשיב לו.
‫הילדה הזאת אוהבת אותך ‫יותר מדי, וזה בעוכריה.
‫אבל הרדין, אתה ואני יודעים
‫שאתה לא יכול לתת לה ‫את מה שהיא צריכה.
‫וזה מונע ממנה ‫למצוא מישהו שכן יכול.
‫אני רק יכול לדמיין ‫מה את מרגישה עכשיו.
‫אני כל הזמן חושב ‫על הפעם האחרונה שראיתי אותו.
‫הוא אכל חצי מהפיצה הדפוקה שלי. ‫הוא היה שמח.
‫רק שמח שהיה לו איפה לישון.
‫אני ממש מצטער על ‫מה שקרה בלונדון.
‫באמת.
‫חשבתי שיש לנו אהבה כמו בספרים.
‫ולא משנה עד כמה זה קשה, ‫או מהיר, או קשוח,
‫שאנחנו נשרוד כדי לספר ‫את הסיפור שלנו.
‫זה קורה. אנחנו יכולים. ‫אנחנו יכולים לשרוד את זה.
‫אני לא רוצה לשרוד. ‫אני רוצה לחיות.
‫אני לא יכולה להמשיך ככה.
‫טס...
‫לא אהבת אותי מספיק ‫כדי להילחם עליי.
‫הרמת ידיים, בכל פעם.
‫ניסיתי.
‫באמת שניסיתי.
‫אני מצטערת שלא יכולתי ‫לתקן את חייך.
‫גם אני מצטער.
‫מי משלם על כל זה?
‫את לא צריכה לדאוג ‫לכסף כרגע, מותק.
‫הי, זה בסדר. זה בסדר.
‫איכס. מרחתי עליך איפור... ‫ו...
‫וקצת נזלת. רק קצת.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫לא ראיתי את אבא שלי תשע שנים.
‫אבל חידוש הקשר איתו ‫היה אחת המתנות הכי גדולות.
‫גם אם זה היה לזמן קצר.
‫היו לו כל כך הרבה ‫בעיות, אבל...
‫הוא גם היה כל כך... טוב.
‫והוא ניסה להשתפר בשבילי.
‫אני יודעת את זה.
‫אתה צריך טרמפ? הרדין?
‫לא נראה לי שאני צריך ללכת. ‫-למה? היית חבר שלו, סוג של.
‫ואתה גם שילמת על זה, אז...
‫לנדון, תעשה לי טובה, ‫תשאיר את זה בינינו.
‫בטח. זה לא אומר ‫שאתה לא צריך לבוא. אז בוא.
‫סליחה, לא ידעתי שאתה כאן.
‫אני לא מכירה חצי מהאנשים כאן.
‫זה קצת מוזר,
‫כשאנשים הולכים ללוויות ‫של אנשים שהם אפילו לא מכירים.
‫זה רק ש... במיוחד לגביו.
‫זו חבורה של צבועים. ‫אף אחד כאן אפילו לא חיבב אותו.
‫את כן.
‫ואפילו אני.
‫אני ממש כועסת עליו. ‫אני כאילו...
‫כאילו עצבנית עליו.
‫יש לך זכות מלאה לכעוס עליו.
‫בין אם הוא מת, ובין אם לא.
‫ראיתי עד כמה היה לך חשוב ‫שהוא חזר לחייך.
‫ואני חושב שהוא אידיוט
‫שהוא ויתר על זה ‫רק כדי להתמסטל.
‫אבל הרי... מי אני שאדבר, נכון?
‫אני כל כך מצטער ‫שנדרש משהו כזה
‫כדי שאבין עד כמה את חשובה לי.
‫ועד כמה רציתי להיות ‫כאן בשבילך.
‫אני צריכה לחזור פנימה.
‫אוקיי.
‫הנהג שלך ביטל את הנסיעה. ‫שולחים לך נהג אחר.
‫נו, באמת.
‫תודה רבה על הכול. ‫-כן, בטח.
‫אני יכול לתפוס טרמפ? ‫האוברים שלי מבטלים כל הזמן.
‫אני אמור לפגוש את נורה ‫ואני כבר מאחר, אז...
‫אוקיי. ‫-כן.
‫נראה אם זה יגיע.
‫את רוצה לבוא איתי? ‫לבית של קן.
‫עדיף שאשאר כאן.
‫זה היה יום ארוך, ‫ויש לי תור לרופא בסיאטל מחר.
‫אין בעיה.
‫ואנס וקימברלי כבר חזרו? ‫-הם מגיעים בבוקר.
‫הם מנסים לפתור את הבעיות ‫בשביל התינוק.
‫את יודעת מה? ‫אני אסע איתך לסיאטל.
‫אני אתחיל לחפש דירה שם. ‫אני מוכן לזה.
‫אני לא... לא נראה לי ש... ‫-טס. טס, תורי להיות שם בשבילך.
‫אני כבר לא רוצה כלום ממך.
‫אני לא מאמין לך.
‫ואני חושב שאת לא ‫מאמינה לעצמך.
‫אני ממש מצטערת ‫שלא היינו בהלוויה של אבא שלך.
‫לא, לא, זה בסדר.
‫ממילא לא הייתם נהנים בחברתי.
‫אני בדיוק... חשבתי ‫לעבור לניו יורק.
‫עם לנדון.
‫ניו יורק? זה...
‫וואו.
‫מה התוכנית שלך? ‫את יודעת איפה תעבדי, מה...?
‫לא ממש.
‫זאת אומרת, אני יודעת שזה רחוק.
‫אני רק חושבת ‫שאני צריכה התחלה חדשה.
‫טסה, זה בסדר להיות עצובה.
‫אבל אם תתני לעצבות ‫שלך לשלוט בחייך,
‫לעולם לא יהיו לך חיים.
‫אבל מה אם תמיד ארגיש ככה?
‫עברת חוויה איומה.
‫אבל את כל כך חזקה, ‫ואני יודעת שאת תתגברי על זה.
‫זה פשוט לוקח זמן.
‫ובנוגע להרדין...
‫תעשי כמיטב יכולתך
‫להעמיד פנים שאת ממשיכה הלאה, ‫ובסופו של דבר,
‫גם תאמיני לזה.
‫- קן סקוט - ‫- דיקן -
‫למה נשארת, ‫אם ידעת שהיא רוצה אותו?
‫אהבתי אותה.
‫חשבתי שהיא תראה שהוא ‫לא יכול לתת לה
‫את היציבות שאני יכול לתת.
‫אתה יודע,
‫אני מדמיין שאם...
‫אם טס תתחתן עם מישהו אחר,
‫הוא ירגיש בדיוק ככה. ‫שהוא מתחרה בזיכרון שלך.
‫אני לא ואנס, בסדר? ‫רק בגלל ש...
‫אני לא כמוהו.
‫אתה...
‫אוקיי.
‫אז... זה נכון.
‫הוא אבא שלך.
‫ידעתי את זה. ידעתי את זה ‫מהרגע הראשון שראיתי אותך.
‫אתה דומה לו.
‫עשיתי הכול כל כך רע.
‫ולא יכולתי לסבול את ‫העובדה שאתה שלו.
‫לא שזה מתרץ את השתייה, אבל...
‫אהבתי אותך. ‫אני עדיין אוהב אותך.
‫אתה הבן שלי.
‫אני מצטער.
‫- הרדין: הי, לנדון נתן ‫לי את המספר שלך. -
‫- רציתי לדבר איתך. - ‫- טס: באמת? -
‫- הרדין: הייתי מאוד ‫משכנע. איך הולך? -
‫- טס: ראיתי שהתקשרת קודם. -
‫- טס: אני אצל הרופא. ‫אתקשר אחר כך. -
‫- הרדין: רופא? הכול בסדר? - ‫- טס: כן. -
‫בואי נדבר על תוצאות הבדיקות.
‫לצערי, הסיכויים מאוד קטנים ‫שתצליחי להחזיק היריון.
‫יש אפשרויות אחרות.
‫אימוץ זה מסלול שרבים בוחרים...
‫היי. ‫-היי.
‫ניסיתי לתפוס אותך ‫כל היום. מה קורה?
‫הטלפון שלי היה על שקט.
‫הכול בסדר?
‫לא, לא באמת. ‫אבל אני צריכה לסיים.
‫טס?
‫טסה?
‫הי, טס.
‫הרדין. ‫-בואי, תיכנסי.
‫הייתה לי תחושה שתבוא. ‫-באמת? -כן.
‫כבר מאוחר. ‫-זה נכון.
‫אתה רוצה לעשות איתי ילד?
‫לא, אני לא רוצה ‫לעשות איתך ילד.
‫אני מתכוון,
‫אני לא רוצה ילד כרגע.
‫אני רוצה לישון עכשיו.
‫החיים שלי נוטים להתפרק ‫כשאני ערה.
‫החיים שלך יהיו בסדר, טוב?
‫אמרת את זה פעם. ‫לא יכול להיות לזה סוף טוב.
‫לא התכוונתי לזה,
‫ולא הייתי צריך להגיד את זה.
‫אני אוהבת אותך מספיק עכשיו.
‫מה אתה רוצה לעשות? ‫אני אוהבת אותך.
‫די... נצטט את המינגוויי ‫כשנהיה פיכחים, בסדר?
‫בינתיים, פשוט תשני.
‫תשני.
‫תישאר.
‫בוקר טוב. ‫-בוקר טוב.
‫מה אמרתי אתמול בלילה?
‫את מתכוונת, ‫מלבד זה שציטטת את המינגוויי?
‫אוי, לא... ‫-זה לא היה כל כך נורא.
‫את רוצה...
‫את רוצה לספר לי מה מטריד אותך?
‫זה כלום. זה הרופא. ‫-תקשיבי...
‫אם את בהיריון, אני ‫רק רוצה להגיד
‫שאני לגמרי אהיה בסדר עם זה.
‫זה לא יהיה כל כך נורא ‫לגדל ילדים איתך.
‫או, כמובן, אם את לא בהיריון,
‫אני מניח שאולי,
‫אחרי שתסיימי את הלימודים, ‫או... לא יודע, כך או כך...
‫אני לא יכולה להרות.
‫הרופא אמר שזה...
‫שכמעט בלתי אפשרי ‫שאכנס להיריון.
‫ואם זה בכל זאת יקרה, ‫יש סיכוי גבוה להפלה,
‫אז אני לא יכולה.
‫אתה יכול להגיד משהו?
‫אני לא יודע מה לומר. ‫-מה זאת אומרת, אתה לא יודע...?
‫אתה לא רוצה ילדים בכל מקרה. ‫-לא, זה היה נכון.
‫עכשיו זה מרגיש כאילו ‫זה נלקח מאיתנו.
‫לא ממך, ממני.
‫רגע, זה היה הדבר ‫הלא נכון להגיד.
‫את יודעת שלא התכוונתי לזה. ‫טס, חכי. בבקשה, חכי.
‫טסה.
‫בבקשה, אל תתנתקי ממני שוב.
‫אני לא שם זין אם אנחנו יכולים ‫לעשות ילדים או לא, באמת.
‫אני מצטערת שאתה מרגיש
‫כאילו לקחתי ממך משהו. ‫-אני לא...
‫אבל אתה לא זה שחלומותיו נמחצו, ‫אתה יודע.
‫כאילו, לא רצית ילדים ‫עד לפני שתי שניות,
‫וגם זה הגיע משום מקום.
‫אני רק רוצה להיות איתך.
‫עם ילדים, בלי ילדים.
‫כשהייתי בלונדון, לא הפסקתי ‫לחשוב עלייך. -בטח.
‫כן, אני בטוחה שראית ‫את הפנים שלי
‫כששכבת עם הבחורה ‫ההיא מהמסיבה.
‫למי את...? מה?
‫לא קרה כלום.
‫ואני לא אשקר לך. ‫-שתוק.
‫היא באמת ניסתה לנשק אותי,
‫וכשהיא עשתה את זה, אני ‫ממש הקאתי, אז...
‫אתה ממש הקאת. ‫-באמת.
‫הקאת. ‫-הקאתי.
‫לתוך הנודלס, ‫וזה הגיע לראש שלה.
‫יופי.
‫יופי? ‫-כן, יופי. -יופי.
‫- הודעה מקן: ברביקיו ‫פרידה מלנדון -
‫ובגלל זה הרדין פוחד מגרבילים.
‫אם לא תפסיק להמציא סיפורים,
‫אני אספר לנורה על הפעם ההיא ‫שברח לך במכנסיים.
‫טושה. ‫-טוב.
‫זה כל כך טוב. הרוטב מדהים.
‫אלה כל המנות האהובות על לנדון, ‫לפני שהוא עוזב אותנו.
‫האוכל הזה כמעט גורם לי ‫להיות עצוב שאני עוזב.
‫אז נורה, באיזה אזור ‫את גרה בניו יורק?
‫רח' 14 מזרח והשד' הראשונה.
‫היא בעצם התכוונה לשאול ‫עד כמה זה רחוק מלנדון.
‫כאילו... ‫-כ-50 דקות ברכבת.
‫50 דקות. סליחה, אבל ‫זה ממש מרחק גדול.
‫אני לא יודע איך זה יעבוד לכם.
‫אני צריך לעבור שם ‫כדי להגיע ללימודים בכל יום.
‫זאת אומרת, לא שנתראה בכל יום.
‫אבל היינו יכולים, לו רצית.
‫אז, הרדין, טקס הסיום ‫הולך ומתקרב.
‫לא, אנחנו לא עושים את זה שוב.
‫אני לא רוצה. -האם נתת...?
‫לא, כי אני לא מתכוון ‫להגיע לטקס, בסדר?
‫אני לא רוצה לעלות לבמה. ‫-באמת? -כן, באמת.
‫אתה בטוח? ‫-אני בטוח.
‫רק חשבתי... לא יודעת, ‫הייתי בטוחה שתשנה את דעתך.
‫אז ברור שביקשת ממנה ‫לשאול אותי? -מה? מה?
‫לעזאזל, בסדר. ‫אני אגיע לטקס הסיום.
‫יש! ‫-אל תגרום לי לשנות את דעתי.
‫לטקס הסיום. ‫-לחיים לזה.
‫לחיים לזה. ‫-לטקס הסיום. קדימה.
‫אני צריכה לדבר איתך על משהו. ‫-אוקיי.
‫קיבלתי החלטה לגבי משהו, ‫ואני לא...
‫עם כל מה שקרה,
‫כי היו המון דברים, אבל...
‫אנחנו צריכים קצת זמן בנפרד. ‫כאילו...
‫ממש בנפרד.
‫ו...
‫זו נראית הדרך היחידה ‫להבטיח שזה יקרה.
‫אוקיי, למה? -כי אנחנו ‫רבים יותר משאנחנו מסתדרים.
‫וכשאנחנו מתפייסים, זה בסקס.
‫זה לא... זה לא באמת נכון. ‫-זה נכון, וזה לא בריא.
‫איך זה שסקס זה לא בריא?
‫היה לנו המון סקס כייפי, ‫שמח, בהסכמה.
‫והוא מלא באהבה ואמון.
‫אני לא יכולה להמשיך ‫ולהסתובב במעגלים.
‫אוקיי, אוקיי. אני מבין.
‫ואני צריך לעבוד על הרבה דברים.
‫אבל יש לנו כל כך הרבה זמן. ‫יש לנו את כל הזמן שבעולם,
‫ואני אעבוד על הכול.
‫ואני יכול לבוא לגור איתך ‫בסיאטל. -אוקיי.
‫אני עוברת. ‫-אוקיי.
‫אני עוברת לניו יורק.
‫אני הולכת לגור עם ‫לנדון. -לנדון?
‫מה? זה היה הרעיון שלו?
‫לא, לא, לא. זה היה הרעיון שלי.
‫זה לא... ‫-הוא אמור להיות האח הדפוק שלי.
‫זה לא ככה. זה לא...! הי!
‫לא, לא. אני רק...
‫ניו יורק! ניו יורק! ‫לא אמרת לי כלום!
‫זו לא הייתה ההחלטה שלי. ‫היית נפרד ממנה. מה אתה...?
‫העמדת פנים שאתה חבר שלי!
‫לא העמדתי פנים לגבי ‫כלום, הרדין!
‫אני גם ידיד שלה, ‫וכרגיל, אני מנקה אחריך.
‫קדימה, בבקשה. תרביץ לי, ‫איש גדול שכמוך.
‫חתיכת חרא גדול.
‫לעזאזל.
‫אני מצטער.
‫אני מצטער, טס, אבל...
‫את יודעת, דווקא הוא יודע
‫עד כמה את חשובה לי.
‫שאת קו החיים הדפוק שלי, ‫והוא לא סיפר לי, וזה כואב.
‫זה כואב, בסדר?
‫אני אפס בלעדייך.
‫אני טובה כמוך בלהרוס ‫את הקשר הזה.
‫הוא באמת נהרס?
‫באמת? אני מרגיש ‫שאנחנו יכולים לגרום לזה לעבוד.
‫אתה מנסה, ואני רואה ‫את זה. אבל אני...
‫אני לא יכולה להמשיך ‫בהלוך ושוב הזה. זה...
‫זה לא רק אתה. זו אני.
‫את לא יכולה לברוח מעצמך בזה ‫שתעברי ממקום למקום, את יודעת.
‫את יודעת את זה, נכון? ‫-אני צריכה להבין דברים. ו...
‫אם אתה אוהב אותי, אם... ‫-אני אוהב אותך.
‫אילו באמת אהבת אותי... ‫-אני אוהב.
‫אז אני צריכה שתבטיח לי ‫שלא תבוא אחריי.
‫אני לא יכול לעשות את זה. ‫-תבטיח לי.
‫אנחנו יכולים לפתור הכול! ‫-תבטיח לי שלא תבוא אחריי.
‫תן לי קצת זמן, ‫אחרת נפיל את כולם יחד איתנו.
‫כמה זמן?
‫כמה זמן, טס? כמה זמן?
‫אני לא יודעת. אני לא יודעת.
‫אוקיי. אוקיי.
‫אני בא, אני בא.
‫היי. ‫-שלום, שלום.
‫אני כל כך נרגשת.
‫פגישה של אלכוהוליסטים ‫אנונימיים
‫תודה רבה. ‫-בבקשה.
‫תודה רבה. ‫-הכי טוב שיש.
‫מעולם לא קראתי את זה בקול.
‫"הוא חי את חייו למען עצמו ‫בלבד, ואז זה השתנה.
‫"זה הפך להרבה יותר מלקום ‫וללכת לישון."
‫תראה מי בא איתי לבחון את העוגה
‫- חמישה חודשים מאוחר יותר -
‫ואתה לא יודע מה הוא עושה כאן? ‫-מה?
‫אתה לא יודע למה הרדין מגיע. ‫-הוא לא אמר,
‫אבל לא יכולתי לתת לו ‫לישון במלון.
‫במיוחד כשיש שם מיניבר. ‫זה דפוק מצדי?
‫לא, לא. לא, אני מבינה.
‫ואתה יודע,
‫אני עובדת משמרות כפולות השבוע ‫בכל מקרה,
‫אז לא ייצא לי לראות אותו בכלל.
‫נורה אמרה שאם זה יהיה ‫מוזר מדי, את יכולה לישון אצלה.
‫זאת אומרת, זה רק... ‫כך או כך, זה יהיה קצת דפוק...
‫לא, זה בסדר. אני אהיה בסדר.
‫את עושה את הדבר הזה שבו ‫את אומרת "אני בסדר" ובורחת.
‫באמת? ‫-כן.
‫יש לך מים, מפתחות, טלפון? ‫-כן.
‫אוקיי. ‫-אוקיי. -צ'או.
‫- לוקאאוט -
‫אז לנדון בדיוק הגיע, ‫והרדין איתו.
‫הם מבקשים לשבת באזור שלך.
‫כן, בטח. ‫-את בטוחה? -כן.
‫נראה לי.
‫טסה.
‫תרזה?
‫כן. רשמתי את השם המלא ‫בחוזה ההעסקה.
‫הרדין רצה לאכול כאן. ‫זה... זה... -זה בסדר.
‫כן, כמובן. בואו, אושיב אתכם.
‫אז את כאן מאז הבוקר.
‫כן, אני עובדת משמרת כפולה ‫היום.
‫מתי את מסיימת?
‫באחת, אז אני אגיע ‫הביתה בסביבות שתיים.
‫כל יום ויום.
‫ואשתדל לא להעיר אותך... שוב.
‫מה להביא לכם?
‫לילה טוב.
‫רק רציתי לוודא ‫שתגיעי הביתה בבטחה.
‫אתה יודע שאני הולכת כאן ‫בכל לילה, נכון?
‫כיוון שאתה כאן...
‫אז למה את עובדת כאן בכלל? ‫ואנס לא פותח משרד חדש?
‫רציתי לעשות משהו לבד.
‫אני אוהבת את זה. נורה כאן.
‫אני מרוויחה יותר ממה שנדמה לך.
‫בנוסף, זה מעסיק אותי
‫בזמן שאני מחכה ‫להתקבל לאוניברסיטת ניו יורק.
‫מה? עוד לא התקבלת?
‫לא, אבל אני מקווה שאצליח ‫לסמסטר האביב.
‫את מאושרת?
‫כן.
‫את יוצאת עם מישהו?
‫כן. אני יוצאת למסעדה בכל ערב.
‫אני לא יוצא עם אף אחת. ‫אני טיפוס שמרני כזה.
‫הי, ילדונת. -תיזהר! ‫-חכה! זה בסדר.
‫הי, ג'ו.
‫הבאתי לך צ'יפס, ‫והמתאבנים שאתה אוהב.
‫נתראה מחר.
‫זה גורם לי להרגיש יותר טוב ‫בקשר לאבא שלי.
‫את רוצה...?
‫מחר, אם את לא עובדת,
‫יש לי זמן פנוי, אם תרצי...?
‫אני עובדת משמרת כפולה,
‫שלקחתי כדי שלא אצטרך ‫לראות אותך.
‫הי.
‫תפסיק. ‫-הי, הי.
‫תפסיק. תפסיק. תפסיק! ‫-הי, הרדין.
‫הי, זה בסדר. זה בסדר.
‫זה בסדר.
‫לעזאזל.
‫התגעגעתי לזה.
‫גם אני.
‫טסה.
‫אני כל כך מצטער. הלכתי לאיבוד. ‫לא ידעתי לאן לפנות...
‫הי, ג'ו. בבקשה.
‫שמור על עצמך, ג'ו.
‫אתה נראה שונה. כאילו...
‫כאילו, אותו הדבר, אבל שונה.
‫אני עדיין אני.
‫תקופה לא מבוטלת של ‫טיפול פסיכולוגי,
‫ואני הולך יותר לחדר הכושר, ‫אבל אני עדיין אני.
‫אתה עדיין שותה?
‫אני שותה בירה או ‫כוס יין מדי פעם,
‫אבל אני כבר לא מוריד ‫בקבוקי ויסקי,
‫אם זו הכוונה שלך.
‫טס.
‫אז איך זה?
‫טס, אני צריך לחלוק את זה, ‫אם את מתכוונת...
‫את יודעת, לולא הייתי ‫כזה ג'נטלמן,
‫כבר היית על הדלפק הזה.
‫חשבתי שאתה לא ג'נטלמן.
‫אני חצי ג'נטלמן כרגע.
‫חצי?
‫וזה אומר,
‫שלמרות שאני מאוד רוצה אותך,
‫אני לא יכול להיות איתך
‫עד שאת באמת תהיי מוכנה ‫להיות איתי.
‫קדימה, קחי צלחות. בואי נאכל.
‫טס, צלחות. עכשיו, בבקשה.
‫מה?
‫כלום.
‫בוקר טוב. ‫-בוקר טוב. -בוקר טוב.
‫סוף סוף.
‫וזה מרגיש טוב.
‫אני הולכת להתקלח.
‫תודה, טס.
‫היי. ‫-היי.
‫איך היה בעבודה? ‫-טוב.
‫ארוך.
‫לנדון בבית? ‫-הוא ישן היום אצל נורה.
‫אתה יוצא? -לא. ‫יש לי פגישה מחר מוקדם בבוקר.
‫תני לי את כפות הרגליים שלך.
‫בואי שבי לפניי.
‫זה נעים.
‫זה היה נעים הרבה יותר בלי זה.
‫רק אומר.
‫זה היה הרעיון שלך. ‫-אני יודע.
‫בלי התגרויות. ‫-אומר אומן ההתגרויות.
‫לא עשיתי סקס ‫חמישה חודשים, תרזה.
‫את דוחקת אותי ‫לקצה השליטה העצמית שלי.
‫חשבתי על זה בכל שנייה בכל יום.
‫אין לך מושג.
‫תוריד את הבגדים.
‫אז ברגע ששכבת איתי,
‫אני חושב שהסכמת ‫לצאת איתי שוב.
‫באמת? ‫-כן.
‫אני מת על זה. ‫-מה? -זה. אנחנו.
‫את יודעת שתמיד נהיה כאלה, טס.
‫אני באמת צריך ללכת ‫לפגישה הזאת,
‫אז נתראה כשאחזור. -אוקיי.
‫- אחרי ש... - ‫- מאת הרדין סקוט -
‫"היה זה סתיו כשהוא פגש אותה.
‫"בעולם שלו, רק דבר ‫אחד העסיק אותו...
‫הוא עצמו."
‫"הוא זכה בכל הימור עד אז, ‫וזה היה אמור להיות אותו הדבר,
‫"אם כי בקרבתה של טסה, ‫הפעם, הוא חשש."
‫"במחווה בהשראתו של דארסי, ‫הוא מימן את הלוויית אביה.
‫"היה זה רק צעד ראשון ‫בדרך שלו לכפר על מעשיו.
‫"הוא חש אשמה על ‫השיחה שלא ענה.
‫"הסיבה היחידה שבגללה ‫לא איבד את עצמו שוב באפילה,
‫"הייתה הידיעה שאביה מאושר.
‫"מותו היה מן הסתם תאונה. ‫זה לא החזיר אותו,
‫"אבל השיחה שלו על עתידו, ‫ועל הערכת הזמן שאינו ברחוב..."
‫"אמנם היא לא תוכל ללדת ילדים ‫משלה,
‫"אך היא לא יכלה לוותר ‫על החלום עליהם.
‫"הוא ידע את זה, ‫ואהב אותה בכל זאת.
‫"הוא ניסה שלא להיות אנוכי,
‫"אבל הוא לא יכול היה ‫להימנע מהמחשבה
‫"על גרסאות קטנות של עצמו, ‫שהיא לא תוכל לתת לו."
‫"הוא מקווה שהיא תבין ‫עד כמה הוא היה שבור,
‫"ולראות עד כמה היא ‫השפיעה על חייו."
‫"היא התהלכה בכבדות בחדר,
‫"בדרך שבה בנות נטולות-חן נעות ‫כשהן שותות יותר מדי..."
‫תפסיקי לקרוא את זה. ‫-לא, לא,
‫אתה לא יכול לכתוב ‫את הסיפור שלי,
‫ואז להגיד לי שאני לא ‫יכולה לקרוא את זה.
‫החלק הזה הוא לא עלייך.
‫כמה זמן אתה כבר כותב עלינו?
‫אחרי שהתנשקנו. ‫-אתה... כאילו, בפעם הראשונה?
‫כן.
‫אתה רציני איתי?
‫אתה פשוט...
‫טס, אני אסביר, אם רק תקשיבי. ‫-לא, לא. כבר הסברת. בכל עמוד.
‫זה מה שעשיתי כדי לפרוק מתח. ‫-נהדר. -לאן את הולכת?
‫אני... ‫-טס!
‫אני סיימתי. זה... ‫אנחנו רק פצצה שעומדת להתפוצץ.
‫זו קריאת השכמה. ‫-למה את מתכוונת?
‫את מתנהגת כאילו כתבתי את זה ‫במכוון כדי לפגוע בך.
‫איך חשבת שאני ארגיש? ‫-לא הכול היה עלייך.
‫אף פעם לא נתת לי לקרוא ‫את מה שכתבת שם,
‫ועכשיו כל העולם יקרא את זה.
‫דברים עליי. דברים על אבא שלי.
‫אני מצטער. לא הייתה לי כוונה ‫להוציא את זה לאור.
‫התחלתי את היומן הזה ‫כדי להבין דברים בראש שלי.
‫ביקשו ממני לקרוא אותו ‫בטיפול הקבוצתי,
‫אז קראתי. ודבר הוביל לדבר.
‫במקרה כתבת ספר. ‫-אני...
‫לא התכוונתי שזה יקרה ככה.
‫אף אחד לא רוצה לקרוא ‫את החרא החולני הזה.
‫גם אני חשבתי ככה.
‫אבל יש קרב הצעות מחיר ‫על הספר שלי.
‫בגלל זה באתי לניו יורק.
‫במקרה כתבת ספר,
‫ואז התחלת להפיץ אותו ‫בין מוציאים לאור
‫מבלי לשאול אותי?
‫לעזאזל, זה לא היה ‫אמור לקרות ככה.
‫לא, זה נכון.
‫טס, שנאתי את עצמי.
‫הייתי צריך להתמודד ‫עם זה בכל יום.
‫מה הטעם בכל מה שעברנו,
‫אם אנחנו לא יכולים לתעל את זה ‫למשהו שיעזור לאנשים אחרים?
‫אני לא רוצה שאנשים יקראו ‫על החיים שלי וישפטו אותי.
‫אלה לא החיים שלך, טס. ‫אלה החיים שלנו,
‫וזה סיפור על מחילה ‫ועל אהבה ללא תנאי.
‫זה לא משנה, הורים, התמכרות, ‫או כל דבר דפוק אחר בעבר,
‫לעולם לא מאוחר מדי. ‫אנשים תמיד יכולים להשתנות.
‫זה העניין בסיפור ‫הזה, "אחרי ש..."
‫"אחרי ש..."?
‫זה המסע שלי, ‫אחרי שפגשתי אותך.
‫אני חושבת שהמסע הזה הסתיים.
‫אתה בסדר? ‫-כן.
‫לא חשבתי שאי פעם אבוא לכאן.
‫באמת חשבתי שהגעתי לתחתית,
‫ואז פגעתי שוב בתחתית, ‫חזק יותר,
‫ושוב, ושוב, ואפילו שרפתי בית.
‫ואני מניח... אני מניח ‫שאני מנסה לומר תודה לכולכם.
‫כי כשנכנסתי לכאן לראשונה,
‫לא ידעתי איך זה יילך. ‫לא חשבתי שזה יעבוד בשבילי.
‫שאי פעם איפתח בפניכם.
‫ואיכשהו, אתם מצאתם דרך ‫לגרום לזה,
‫ואני מודה לכם.
‫זאת אומרת, ‫זה באמת עזר לי מאוד.
‫אני ממליץ את זה לכל אחד.
‫אני מרגיש שאני היום ‫גרסה טובה יותר של עצמי,
‫ואני לא ניסיתי לשפר את עצמי ‫מעולם, באמת.
‫אז תודה.
‫כל כך נעים שחזרת ללונדון.
‫יש לי משהו בשבילך.
‫- אחרי ש... - ‫- הרדין סקוט -
‫תראה את זה.
‫השם שלך...
‫אני כל כך גאה בך.
‫- אימא, אני מקווה ‫שאת גאה במי שאני, -
‫- וסליחה שהייתי כזה אידיוט, ‫הרדין -
‫אני כל כך מצטערת.
‫אימא, זה בסדר. ‫עברתי כל כך הרבה דברים.
‫לא, אבל... לא ידעתי מה לעשות.
‫הייתי צעירה, הייתי...
‫מאוהבת, והייתי מבועתת.
‫זה לא מתרץ את העובדה ‫שהסתרתי ממך את האמת
‫כל כך הרבה זמן. אבל...
‫כל מה שעשיתי, כל ‫החלטה שקיבלתי,
‫לא משנה עד כמה מצערת בדיעבד,
‫התקבלה מתוך אהבה אליך.
‫אני יודע את זה, אימא.
‫ותודה שאמרת את זה.
‫הכול טוב, בסדר? ‫-זה מדהים.
‫לקח המון זמן בקופה.
‫כן.
‫כן. לא, אני בדרך חזרה עכשיו.
‫- אירוע הקראה וחתימת ספרים ‫עם הרדין סקוט -
‫סליחה, כן.
‫כן, נתראה בקרוב.
‫היי. תראה אותך, כל כך רשמי.
‫היי.
‫אתה חייב לספר לי הכול. ‫-לא עבר כל כך הרבה זמן.
‫אני חושבת שמאז לנדון עבר ‫למעשה לגור עם נורה...
‫את צמאה לתשומת לב.
‫חשבתי שיהיה יותר קל ‫לרכוש חברים בלימודים.
‫כן. הקמפוס די גדול, מה?
‫כן. ועד שאתה מבין איפה נפגשים,
‫ואיך להגיע לשם ברכבת ‫התחתית ובאוטובוסים,
‫צריך כאילו שעה כדי לעשות משהו.
‫ברוכה הבאה לניו יורק.
‫אז אני מקווה שאתה אוהב ‫עוף אלפרדו.
‫מה? -הייתי צריך להגיד.
‫אני מאלה ‫שאוכלים מזון המבוסס על צמחים.
‫אני לא יודעת למה לא שאלתי. ‫הייתי צריכה לשאול.
‫לא, את יודעת מה, בואי נאלתר. ‫יש לך רוטב אדום?
‫אני מצטערת. סליחה. ‫-לא, לא. טסה. טס. היי.
‫אני מצטערת.
‫אל תדאגי. ‫אני אזמין לי משהו.
‫את רוצה לטעום? ‫-מה זה?
‫כופתאות טופו בקארי. ‫-זה חריף?
‫לא. פשוט תטעמי. ‫-אוקיי.
‫כן?
‫זה לא... זה לא רע. ‫-אבל...
‫זה לא טוב. ‫-בחייך.
‫אז אחד החברים שלי ללימודים ‫הזמין אותנו
‫לפתיחת תערוכה של חברה שלו ‫בגלריה בווילאג' הערב.
‫אז את רוצה ללכת?
‫כן, זאת אומרת, הייתי ‫שמחה, אבל...
‫יש לי משהו הערב...
‫אפשר בפעם אחרת? ‫-כן, בטח.
‫אוקיי.
‫אז אחרי שהיא זרקה אותי,
‫הרגשתי שכל עולמי קורס סביבי.
‫חששתי שאדרדר חזק.
‫באמת לא היה מה שיחזיק אותי.
‫אבל אז קיבלתי את השיחה.
‫דאולס ובניו רוצים את הספר, ‫לפרסום מיידי.
‫אז הרמתי את הטלפון, ‫והתקשרתי...
‫התקשרתי לפסיכולוג שלי.
‫ולקחתי נשימה עמוקה...
‫והסכמתי לעסקה.
‫והנה אנחנו כאן.
‫בכל מקרה, אפסיק לקשקש, ‫ואני אקרא משהו.
‫- המשך יבוא... -
‫- אחרי שהגענו לסוף הטוב -
‫עברית: ויויאן ויטלר
‫הפקת כתוביות: ‫אולפני סינמטיפ