I myter fra Midtøsten og Europa fins en skremmende kvinnelig demon
i bilder og historier allerede i første århundret i vår tidsregning.
Hun har mange forskjellige navn på ulike språk, i ulike religioner,
men kun én fryktelig egenskap:
Barnerøveren.
IKKE MAT DEN
Hva gjør du?
Slutt!
- Du skader oss. - Brenn i helvete!
Nei.
Hva gjør du, Yosille?
Du vet hva som skjer når jeg ikke mates.
Dette skjer ikke.
- Vil du ikke treffe kona di igjen? - Nok.
- Jeg skal aldri mer mate deg. - Som du vil.
Bli i sirkelen din, Yosille. Det fins alltid andre.
Vent!
Lover du?
Ett liv...
For kona di.
Jeg kommer, Aida.
Tilgi meg, Gud.
Du, takk for at du ble med.
- Du kan si det, Claire. - Hva?
'Mulig Art elsker deg, men du blir aldri en av familien.' Han sa det.
Ja, han sa masse dumt. Det blir annerledes denne gangen.
Han er blitt mildere. Han har forandret seg.
Jeg håper det.
Og du bærer på hans eneste barnebarn.
- Dumt å gjøre deg forbanna. - Det er sant.
- Gi gamlingen en sjanse. - Jeg er jo her, ikke sant?
Ja, det er du.
Greit.
Velkommen hjem, Art.
SAVNET HAR DU SETT MEG?
FEINBERG BEGRAVELSESBYRÅ
Hellige bøker og skrifter forbereder oss ikke alltid
på tragedier som denne.
Vi lærer at i begynnelsen var Gud ordet,
og han skapte himmel og jord med disse hellige bokstavene.
Alt fra det minstre gresstrå til stjernene som lyser over oss,
ble skapt av disse hellige bokstaver som ble uttalt ved tidenes morgen.
En mann med himmelsk perspektiv gjenskaper skapelsens bokstaver.
Men hvem kan si, i tragiske tider...
- Hvordan kunne du vokse opp i sånt? - Vi lo hele tiden.
Unnskyld, det var ikke meningen å...
Strålende start. Kjempebra.
Ikke ta deg nær av det. Døden kan få fram det verste i oss.
- Velkommen hjem, sønn. - Godt å se deg, pappa.
Gud, som jeg har savnet deg.
Og du... Den berømte Claire. Storbritannias fineste.
Nei. Det er greit.
Vi er en familie, greit?
Så... Kom og se på rommet deres.
- Oi! - Godt, hva?
Deilig. Har du laget det?
- Jeg har aldri spist melboller før. - Kreplach.
- Veldig bra.
Fortell: Gutt eller jente?
Det er ei jente.
Kanskje hun lærer seg å skrive, som sin mor.
- Har du lest artiklene mine? - Jeg forsket litt.
- Bare litt redaksjonelt arbeid. - Hun er beskjeden.
Claire er dyktig, hun skriver en banebrytende kokebok nå.
Og hun liker min kreplach?
Maten knytter sammen kropp og sjel, sies det.
Vakkert sagt.
Jeg må... Unnskyld.
Jeg burde gått i bryllupet deres.
Når man ser verden på en bestemt måte,
er det vanskelig å godta forandring.
- Beklager. - Det er greit.
Nei, det er det ikke.
Vel... Vi er her nå.
Ja.
Viste du dem kontrakten?
Vi kan ikke bruke huset hans som sikkerhet før han undertegner.
Si advokaten hans går gjennom detaljene og at alt snart er klart.
Jeg vet Claires prøverørs- befruktning blakket dere.
- Men banken blåser i det. - Hvor lenge har jeg?
Uten din fars hus har du ikke kapital.
Få overskriften hans før helga, ellers tar banken hjemmet deres.
Dette er hagen vår. Du skulle se hvor store sitroner vi har.
Det er helt nydelig.
Faren min, må han hvile i fred, pleide å si:
'Hjemmet er hjertet.' Åpent hjem, åpent hjerte.
Barnet ditt kan prise seg lykkelig.
- Jeg burde nok fjerne det. - Hva skjedde med henne?
Hva kan jeg si? Hun het Sarah Scheindal.
Vi ba, vi håpet, vi lette...
Og til slutt fant vi henne.
Ja, det var fryktelig.
Jeg skal spare deg for detaljene. Nok om det.
- Beklager, det var bare... - Kona di viste meg bilder.
For et hjem! Min sønn, super-eiendomsmegler.
Skål for nye begynnelser.
L'chaim!
For livet.
Oi, det er nok Heimish. Ingen fred å få!
- Har idioten kommet? - Det er åpent.
Selv de døde er utålmodige.
Så...
Vil du gjøre en god gjerning?
Ser man det, den fortapte sønn har kommet tilbake.
Står til, gutt?
- Godt å se deg. - Du giftet deg med en ikke-jøde.
- Slapp av, vi omvender henne. - Oppfør deg, Heimish.
Hva bringer deg til Brooklyn, da? Savner du min kugel?
Kaller du kona mi ikke-jøde igjen, får du en på trynet.
Du vil forsones før barnet fødes? Det er veldig klokt.
Se det, eiendomsmogulen hjelper oss med jobben.
Så ydmykt, Arthur.
- Du er en idiot. - Kjenner du lukten?
- Det lukter gris. - Problemer med hva jeg spiser?
- Jeg snakket ikke om hva du spiser. - Noe i veien?
Nei da. Er det vel, Arthur?
- Ingenting. - Alt er som før.
- Oi, hva skjedde der? - En ulykke.
Sruli fastslo at det var selvmord.
- Kjente du ham? - Yosille Fishbein. Dyktig akademiker.
- Han pensjonerte seg da kona døde. - Han fordypet seg i esoterisme.
Han prøvde desperat å få kontakt med kona si hinsides.
Det er bare noen måneder siden vi begravde henne.
Han prøvde alt for å redde henne. Hva er en mann uten sin kone?
Et godt menneske. Velsignet være den sanne dommer.
Sånn er livet. En sann gåte.
Velsignet er du, Herre, vår Gud.
Kongen over himmel og jord.
Amen.
Sarah Scheindals begravelse er bekreftet. Alt er klart til i morgen.
- Bra. - Behold den på hodet.
- Visse ting endres aldri. - Få snakke med deg, Saul.
- Gå, du. Jeg begynner. - Ikke glem begravelsesklærne.
- Han kan det. - Han roter det til.
Han roter det ikke til. Ikke rot det til.
Herregud.
Er det ikke mistenkelig at han kommer hit etter så lang tid?
Du skulle hørt ham. Han vil ha en ny begynnelse.
Det var modig å komme hit.
Jeg vet han er sønnen din. Men alt som kommer fra kua er ikke smør.
Du er ingen ungdom lenger.
- Er du ikke glad i ham? - Jo. Men jeg stoler ikke på ham.
- Går det bra, Arthur? - Ja da, det går bra.
Har du rotet det til?
Den hersens strømmen her lever sitt eget liv.
Alt i orden?
- Fremdeles mørkredd? Bø! - Veldig morsomt...
Bare litt rigor mortis. Kroppens siste krampetrekninger.
Ja, jeg begynner å huske det.
- Gå og se hvordan det er med Claire. - Hva? Har jeg gjort noe galt?
Nei da. Jeg avslutter her. Vi kan gjøre resten ferdig i morgen.
Gå og hvil deg.
- Får jeg spørre om noe, pappa? - Selvsagt.
Jeg... Det var ikke noe. Vi tar det en annen gang.
Heimish tar seg godt av meg. Prøv å komme overens.
Og Art... Jeg er glad for at du er tilbake.
Jeg også.
Yosille, Yosille... Hva har du funnet på?
Art?
Etter de ordene ba Gud Abraham ofre sin kjære sønn Isak.
Vi må spørre oss om dette er en Gud vi skal tro på.
En Gud som driver narrespill med sin tro tjener?
Hellige Zohar forklarer hvorfor de fleste...
- Det er hos Shalom. - Hallo, er det Reb Chayim?
Det er Saul. Du må gjøre meg en tjeneste.
- Greit. - Jeg kan ha funnet noe.
'Zayin, kaf, dalet.'
- Står det på kniven? - Ja. 'Kaf, dalet, saf.'
- Det er en gammel besvergelse. - Hva vet du om den?
Det er et av Guds skjulte navn skrevet baklengs.
For å påkalle shedim og forsegle dem.
- Forsegle dem? - Ja. Som regel i et lik, men...
Saul, ikke bry deg noe om det. Det er bare gamle skrøner.
Hvem i vår moderne verden kan forsegle en demon i et lik?
- Hva om noen kunne det? - Greit. Var det et smykke der?
- Hva? - På kroppen.
Hadde han et smykke, en amulett, med en hellig bokstav på?
Nei. Jeg er sikker. Bare den kniven.
Da er det ingen fare. Ikke noe smykke, ikke noe segl.
Da har du ikke et lik med en demon inni.
Om du hadde, kan den ikke mer enn å rote med psyken din.
Den er maktløs når den er fanget i et lik.
Så lenge du ikke begynner å kremere lik, er det ingen fare.
Jødene har vært utsatt for verre ting. Ha en fin sabbat.
- I like måte. - Greit. Ha det.
- Se hvem vi har her! - Hva gjør du?
Litt morgenlesing.
- Har du sett Art? - Han våknet tidlig, tilbød sin hjelp.
- Ja vel? - Vet ikke hva du har gjort med ham.
Tenk det. Sulten?
Skrubbsulten.
Gud!
Nifst.
Sarah Scheindal.
Jeg håper de finner den syke galningen.
Kom igjen, Saul. Du driver deg selv til vanvidd.
BEGRAVES
Hallo?
Art, det er Jake Bennett. Hvordan ligger vi an?
Art er opptatt. Har du en beskjed? Jeg er assistenten hans.
Vi har holdt vår del av avtalen, men banken
gir ham ikke lån uten sikkerhet i farens hus.
Han må få underskriften i kveld, ellers blir det ingen avtale.
Jeg skal si fra til ham.
Claire?
Se på deg!
Hver fredagskveld synger mennene til sine koner.
De sier at skjønnhet kun er en forgjengelig ting.
At det er deres medmenneskelighet og vennlighet man egentlig attrår.
Vi er et veldig misforstått folk.
Det er byrden ved å fokusere så mye på det indre.
Det er vanskelig å skjønne for utenforstående.
Det å trøste andre forberedte meg aldri på min egen sorg.
Jeg... Jeg burde
snakket mer med Art, kanskje kjeftet mindre.
Jeg vet ikke... Noen ganger kommer innsikt altfor sent.
Er alt bra?
- Får jeg spørre om noe, Saul? - Selvsagt. Hva som helst.
Kaller sjeler noen ganger på deg for hjelp?
Døde er som levende, Claire: De trenger fremdeles kjærlighet.
Saul, sønnen din har tenkt å utnytte deg!
- Fortell ham det! - Hva da?
Hele greia er et spill for galleriet.
Han er en gonif. En tjuv. De vil selge hele bygningen.
- Hva? - De søker ikke forsoning.
- De vil utnytte deg! - Det er ikke sant.
Han har tilbudt en byggherre eiendommen din.
- Det er ikke sant! - Det er uhørt!
Det stemmer ikke. Jeg kan forklare...
Visste du om det?
- Hva dreide det seg om? - Glem det. Vi drar.
- Bare snakk til meg. - Kan vi ta det siden?
Nei, det kan vi ikke!
- Alt ordner seg. - Jeg vil vite sannheten.
Jeg har ikke solgt et hus på to år.
- Jeg tok opp nytt lån på huset. - Nytt lån?
Du sa du hadde alt under kontroll. Jeg sluttet i jobben.
Det hadde jeg ikke behøvd. Du sa alt var bra.
Jeg velger farge og møbler til barnerommet når vi er i ferd med...
- Det er vi ikke. - Du har løyet for meg i to år.
Vi skal jo være en familie. Vi venter barn.
Hva var planen? Hva tenkte du på?
Så du ansiktsuttrykket hans?
Den greia der nede...
Alt det med Gud, kjærlighet og helligdom, det er bare løgn.
Jeg så moren min råtne i det rommet. Og når jeg trengte ham, hva da?
Han sa jeg skulle be i synagogen. Så jeg ba. Jeg ba og ba.
'Gud, ikke ta henne. Vær barmhjertig. Ikke gjør henne vondt.'
Jeg ba til det ikke fantes ord igjen å be med.
Du må gå ned og snakke med ham, ordne opp i det.
Drar vi nå, kommer du alltid til å angre.
Jeg kom ikke for å utnytte ham. Jeg skulle ikke selge huset hans.
Jeg ventet bare på riktig øyeblikk. Jeg ville ikke såre noen.
Jeg er lei for det.
Arthur?
Hallo?
Pappa?
Hva foregår?
Pappa?
Hva har...
- Hva er det som har hendt? - Hjertet hans...
- Det sviktet. - Nei.
Du knuste det.
Kan dere alle...
Kan dere la meg være alene litt?
Hun er så lei seg.
Kondolerer.
Takk.
Jeg visste ikke at han var syk.
- Saul var ikke den som klaget. - Nei.
- Hjertet hadde skrantet en stund? - Ikke i dag, Chayim.
Selvsagt. Så, vet du...
Hva vil du?
Hjelp meg!
Jeg er lei for det. Unnskyld...
Art?
Det foregår noe veldig merkelig her.
Art? Hører du hva jeg sier?
Noe er fryktelig galt her.
Art?
Snakk til meg, Art.
Du?
- Hva er det? - Jeg må sove.
Hva er det?
Du...
Jeg tror jeg er i ferd med å bli gal.
La oss dra hjem, Arthur.
Så, så.
Tuller du? Du ber oss ikke flytte en sofa ut av en garasje.
Hva er dette? Hvor er Heimish?
Der er papirene. Liket skulle vært sendt i forgårs.
Det var selvmord. Vi trenger politirapporten. Hvor er Heimish?
- Han jobber ikke her lenger. - Du har nummeret hans?
Jeg slettet nummeret hans.
Kan du ikke overlate liket til en pårørende,
- så må politiet godkjenne det. - En pårørende?
Legg uenigheten til side og ring til Heimish.
Ha det bra.
I like måte.
Hallo?
TILGI MEG
'Besvergelsesforsøk'?
Jeg vet ikke lenger hva som er virkelig.
Dager inni mareritt.
Inni drømmer.
Et sted inni der...
vet jeg at jeg har begått en fryktelig feil.
Det er en skrønemaker.
En hamskifter.
Et urgammelt rovdyr.
En barnerøver.
En...
Abyzou.
Herregud!
SARAH SCHEINDAL-MIRAKELET
- Det er her Saul bor? - Beklager, virksomheten er nedlagt.
Men dere og jeg har fremdeles mye å ordne opp i.
Dere har noen som står meg svært nær i kjelleren deres.
- Unnskyld, men hvem er du? - Aida Fishbein.
Og dere har ektemannen min her.
Jeg heter Yosille Fishbein og har funnet botemiddelet mot døden.
I går kveld, etter måneders forsøk med ild og blekk,
klarte jeg å mane fram Martiel, Livets erkeengel.
Her er grensesnittet mellom himmel og jord.
I dag skal vi hente tilbake min kjære Aida fra himmelen.
Hører dere?
Erkeengelen vil vi skal begynne.
Deres bønner skal bringe min kjære Aida tilbake.
Vær så god, Sarah.
Det virker!
Det kiler.
Noe er galt.
Nei.
Sarah?
Hva er du?
Jeg har prøvd å få tak i deg, Art. Det er noen her.
- Jeg vet det. - Art?
- Hun sier ektemannen er i kjelleren. - Claire? Claire...
Må vi vente?
Min kjære ektemann...
Jeg må bare se ansiktet hans. Vær så snill.
Ikke vær redd.
For en skjønn tid.
- Du trenger ikke vente lenge nå. - Hva?
Barnet. Det kommer snart.
Jeg kan se sånt.
- Denne. - Hvordan vet du det?
Det står på veggen der.
Hendene mine... Kan du?
- Kanskje vi skal vente. - På hva?
Til å dra den ut? Vær så snill.
Du kjenner ham igjen, gjør du ikke?
Hvorfor, Yosille?
Han burde hørt på meg.
- Hva har du gjort med meg? - Ikke jeg. Drømmen din.
Du er blitt smittet.
Snart vil barnet ditt bli forenet med utallige andre.
Mange fortapte sjeler som kaller på deg.
Kun du kan bryte forbannelsen før det er for sent.
Smykket?
Brenn det!
Vi lider på grunn av det. På grunn av det vil du lide!
Fort - brenn det!
Kom igjen...
Kom igjen... Nei!
- Claire? - Art?
- Nærmere. - Art?
Nærmere!
Claire?
Hva gjør du, Arthur?
Sarah?
Hvor er kona mi?
Claire... Vær så snill... Claire!
Våkn opp! Hva har du gjort?
Hva har du gjort?!
- Så så. - Noe er galt, Art.
Vi skal vekk herfra.
Et liv for et liv.
Noe er galt, Art. Noe er galt...
Skal vi inngå en avtale?
Slutt på smerten, slutt på frykten.
Du vil jeg skal skaffe deg et barn.
Nei.
Hold kjeft!
Ikke legg på.
Vis meg båndet.
Nei, forsvinn!
Sarah!
Hva er du?
Denne... Denne tingen...
- Er den i huset? - Jeg tror det.
Den har kona mi.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg kjenner en kabbalist.
- Heimish. - Arthur.
Hva er det for noe?
Et segl.
Et alter, offeralter, for dem som går inn i det.
- Har du matet det? - Hva?
Har kona di gått inn i seglet?
Jeg vet ikke.
Hvor er Yosilles kropp?
Den er satt fri. Karet er knust.
Hva er det?
Bringeren av dødfødte.
Barnerøveren.
Vi må avslutte det Yosille startet. Hvor er resten?
- Jeg... - Hvor er resten?!
Siden før hemmeligholdets tid
har Abyzou brakt elendighet og fosterdød
og tvunget de sørgende og desperate til å mate den.
Helt til Gud grep inn
og ba Abraham ofre sønnen sin.
Da ble Abyzou evig fanget, til Yosille brakte den tilbake.
Den får deg til å se og føle ting som ikke er sanne.
Det som må til for at den skal få sin vilje: Et barn inni seglet.
Men vi kan fange den med smykket og våre bønner kan tvinge den dit.
Kun vi kan bestemme hvor mye godt og ondt som inntreffer i vår verden.
Hvordan dreper jeg den?
Den kan ikke drepes.
- Du må fange den. - Hvordan?
Slik Yosille gjorde.
Og det vil redde kona mi? Og barnet mitt?
- Vi har liten tid. - Det må finnes en annen løsning.
Det fins ingen annen måte. Du må fullføre ritualet for å fange den.
Ikke slutt når jeg har tegnet beskyttelsessirkelen.
Bli inni sirkelen!
- Skynd deg. - Jeg gjør det.
Vi vet ikke hva den kan...
Heimish?
Hvorfor hører du meg ikke?
- Gud, vær så snill! - Pappa?
Arthur?
Hvordan klarte du..?
Gjør det den vil. Jeg var en tosk.
Ikke forlat meg, vær så snill.
Redd kona di!
Hva gjør du?
- Arthur! - Jeg så faren min.
Nei, nei. Hva du enn så, så var det ikke faren din.
Denne her...
Hold den.
Denne var faren din. Greit?
Gjør ferdig sirkelen. Bli i den.
Heimish!
Nei! Heimish!
Art?
- Art. - Claire.
- Claire! - Hjelp! Art!
Art!
Art...
Art, vær så snill..!
Art!
Vær så snill, hjelp meg!
Amen.
Art!
Nei!
Art!
Nei...
Heimish. Heimish.
- Gjør det! - Jeg kan ikke.
- Vær så snill... - Jeg kan ikke.
Gjør det.
Gjør det!
Jeg elsker deg.
Du skulle blitt i sirkelen.
Art!
- Claire. - Gudskjelov. Er alt bra?
- Ja. Og med deg? Og barnet? - Ja.
Bra.
Claire?