I myterne fra Mellemøsten og Europa er der en skræmmende, kvindelig dæmon
som forekommer i billeder og historier helt tilbage fra det første århundrede.
Hun har mange navne på flere sprog og religioner
men kun ét frygteligt attribut:
Børnerøveren.
FODR DEN IKKE
Hvad laver du?
Hold op.
- Du skader os. - Brænd i helvede.
Nej.
Hvad laver du, Yosille?
Du ved, hvad der sker, når jeg ikke får mad.
Det her sker ikke.
- Vil du ikke se din kone igen? - Stop. Jeg giver dig aldrig mad igen.
Som du vil.
Bliv i din cirkel, Yosille. Der er altid andre.
Vent.
Lover du mig det?
Et liv...
for din kone.
Jeg kommer, Aida.
Tilgiv mig, Gud.
Du, tak, fordi du tog med.
- Du kan godt sige det, Claire. - Hvilket?
'Art elsker dig, men du kommer aldrig til at tilhøre familien.' Det sagde han.
Ja, han har sagt mange dumme ting. Denne gang bliver det anderledes.
Kalotten sidder ikke så stramt længere. Tro mig, han har forandret sig.
Det håber jeg.
Desuden bærer du på hans eneste barnebarn.
- Det er dumt at gøre dig vred. - Det er sandt.
- Giv den gamle en chance. - Jeg er jo her, ikke sandt?
Jo, det er du.
Godt så.
Velkommen hjem, Art.
SAVNET HAR DU SET MIG?
FEINBERG BEDEMANDSFORRETNING
Hellige bøger og skrifter forbereder os ikke altid på tragedier som denne.
Vi må lære, at Gud talte i begyndelsen
og at han skabte universet med disse hellige bogstaver.
Alt fra græsstrået til stjernerne, som skinner over os,
blev skabt af disse hellige bogstaver, som blev udtalt i tidernes morgen.
En mand med himmelsk perspektiv genskaber disse skabelsesbogstaver.
Men hvem kan sige i tragiske tider...
- Hvordan kunne du vokse op sådan her? - Vi grinede konstant.
- Undskyld. Det var ikke min mening... - Glimrende start. Alle tiders.
Tag det ikke så tungt. Døden kan få det værste frem i os.
- Velkommen hjem, min søn. - Dejligt at se dig, far.
Gud, hvor har jeg savnet dig.
Og du... Den berømte Claire. Storbritanniens fineste.
Nej. Det er i orden.
Vi er vel familie, ikke sandt?
Så...
Kom med og se dit værelse.
- Du godeste. - Dejligt, ikke?
Dejligt? Det er udsøgt. Har du lavet det?
- Jeg har aldrig spist en dumpling... - Nej, ikke dumpling. Kreplach.
- Kreplach. - Udmærket. Fortæl. Dreng? Pige?
- Det er en pige. - Hun kan måske lære at skrive som sin mor.
- Har du læst mine artikler? - Jeg har forsket lidt.
- Det er enkelt redaktionelt arbejde. - Hun er beskeden.
Claire er en suveræn forfatter. Hun er i gang med en banebrydende kogebog.
Og hun synes om min kreplach?
Mad forbinder kroppen med sjælen, siger man.
Det var smukt.
Jeg skal bare... Undskyld.
Jeg burde have deltaget i jeres bryllup.
Når man ser verden på en bestemt måde, er det svært at acceptere forandring.
- Det er jeg ked af. - Det er i orden.
Nej, det er det ikke.
- Tja... Vi er her nu. - Ja.
- Viste du ham kontrakten? - Hvilken kontrakt?
Vi kan ikke anvende hans hus som sikkerhed, før han har skrevet under.
Sig, at hans advokat gennemgår detaljerne. Det er snart på plads.
Snart dur ikke. Jeg ved, at Claires reagensglasbefrugtning drænede jer.
- Men det vil banken skide på. - Hvor lang tid har jeg?
Uden din fars hus har du intet at komme med.
Får du ikke en underskrift inden weekenden, tager banken jeres hus.
Og det her er vores baghave. Du skulle se vores store citroner.
Det er da vidunderligt. Min far, må han hvile i fred,
sagde altid: 'Hjemmet er hjertet.' Åbent hjem, åbent hjerte.
Dit barn er heldig.
- Jeg burde nok flytte det. - Hvad skete der med hende?
Hvad skal jeg sige? Hun hed Sarah Scheindal.
Vi bad, vi håbede, vi ledte, og til sidst fandt vi hende.
Ja, det var frygteligt.
Jeg vil skåne dig for detaljerne. Nok om det.
- Undskyld, det var bare... - Din kone har vist mig billeder.
Sikke et hjem. Min søn, mæglermogulen.
- Skål for en ny start. L'chaim. - L'chaim.
- For livet. - For livet.
Nå, det er sikkert Heimish. Ingen hvile for de ugudelige!
- Er idioten kommet? - Der er åbent.
Selv de døde er utålmodige.
Nå... Vil du gøre en god gerning?
Der kan man se, den fortabte søn er vendt hjem.
Hvordan går det, min dreng?
- Dejligt at se dig. - Så du giftede dig med en ikke-jøde.
- Tag det roligt. Vi konverterer hende. - Opfør dig pænt, Heimish.
Hvad bringer dig til Brooklyn, Arthur? Savner du min kugel?
Kalder du min kone ikke-jøde igen, så stikker jeg dig en.
Vil du forsones, inden barnet bliver født? Det er klogt af dig.
Se dig selv, den store forretningsmogul hjælper med det beskidte arbejde.
Meget ydmygt, Arthur.
- Du er en idiot. - Kan du lugte det?
- Her lugter af gris. - Har du problemer med, hvad jeg spiser?
- Jeg talte ikke om, hvad du spiser. - Er der noget galt?
Ikke spor. Vel, Arthur?
- Ingenting. - Ligesom i gamle dage.
- Nå da, hvad skete der? - En ulykke.
Sruli fastslog, at det var selvmord.
- Kendte du ham? - Yosille Fishbein. En dygtig akademiker.
- Han isolerede sig, da konen døde. - Han fortabte sig i esoterisme.
Han forsøgte desperat at kontakte hustruen på den anden side.
Det er kun nogle måneder siden, vi begravede hende.
Han gjorde alt for at redde hende. Hvad er en mand uden sin hustru?
Et godt menneske. Velsignet være den sande dommer.
Sådan er livet. En sand gåde.
Velsignet er Du, Herre vor Gud, universets konge.
- Amen. - Amen.
Vi har fået Sarah Scheindals begravelse bekræftet. Alt er parat til i morgen.
- Godt. - Tag den ikke af.
- Visse ting forandrer sig aldrig. - Kan vi lige tale sammen, Saul?
- Gå du. Jeg begynder. - Glem ikke begravelsesdragten.
- Det ved han godt. - Han klokker i det.
Nej da. Klok nu ikke i det.
Herregud.
Synes du ikke, det er underligt, at han dukker op efter så lang tid?
Du skulle have hørt ham. Han vil starte forfra. Det var modent af ham.
Jeg ved, at han er din søn. Men ikke alt, der kommer fra koen, er smør.
Du har ikke en ynglings hjerte længere.
- Elsker du ham ikke? - Jo. Men jeg stoler ikke på ham.
- Er alt i orden, Arthur? - Ja, det går fint.
Har du klokket i det?
De forbaskede ledninger lever deres eget liv.
Er du okay?
- Stadig mørkeræd? Bøh! - Morsomt...
Bare lidt rigor mortis. Kroppens sidste ryk.
Ja, jeg begynder at huske det.
- Skulle du ikke lige se til Claire? - Har jeg gjort noget forkert?
Nej, nej. Jeg gør det her færdigt. Vi kan gøre resten i morgen.
Gå nu. Hvil dig lidt.
- Far, må jeg spørge dig om noget? - Selvfølgelig.
Jeg... Der var ikke noget. Vi taler om det en anden gang.
Heimish tager sig godt af mig. Prøv nu at enes.
Og, Art...
- Jeg er glad for, at du kom tilbage. - Det er jeg også.
Yosille, Yosille... Hvad har du gjort?
Art?
Efter de ord bad Gud Abraham ofre sin elskede søn Isak.
Men vi må spørge os selv, om det er en Gud, vi skal tro på?
En Gud, som leger onde tankelege med sine tro tjenere?
Hellige Zohar forklarer, hvorfor de fleste...
- Shaloms butik. - Hej, er det Reb Chayim?
- Det er Saul. - Saul?
- Jeg vil bede dig om en tjeneste. - Naturligvis.
Jeg kan have fundet noget. Zayin, kaf, dalet.
- Står det på kniven? - Ja.
- Kaf, dalet og saf. - Det er en gammel besværgelse.
- Hvad ved du om den? - Det er...
et af Guds skjulte navne stavet baglæns.
Det er for at fremmane shedim og forsegle dem.
- Forsegle? - Ja, oftest i en krop men...
Jeg ville ikke tage mig af det, Saul. Det er gamle skrøner.
Hvem i vores moderne verden har viden til at forsegle en dæmon i en krop?
- Hvad nu, hvis nogen havde det? - Var der et smykke?
- Hvad? - På kroppen. Havde han et smykke...
En slags amulet, som indeholdt et helligt bogstav?
- Nej. - Er du sikker?
Ja, selvfølgelig. Der var kun kniven.
Så sker der ikke noget. Intet smykke, ingen forsegling.
Så kan du ikke stå med et lig med en dæmon.
Men hvis du gjorde, så er det værste, den kan gøre, at plage dit sind.
I fangenskab er den magtesløs.
Men hvis du ikke begynder at kremere lig, sker der ikke noget.
Jøder har været ude for værre ting. Hav en god sabbat.
- I lige måde. - Okay. Farvel.
- Åh, se nu, hvem vi har her! - Hvad laver du?
Lidt morgenlæsning.
- Har du set Art? - Han vågnede tidligt og tilbød sin hjælp.
- Gjorde han? - Jeg ved ikke, hvad du har gjort ved ham.
Hvem havde troet det? Sulten?
Meget.
Du milde. Modbydeligt.
Sarah Scheindal. Jeg håber, de finder den syge galning.
Kom nu, Saul. Du driver dig selv til vanvid.
Hallo?
- Hallo? - Art? Det er Jake Bennett.
Hvordan går det?
Art er optaget. Er der en besked? Jeg er hans assistent.
Vi har holdt vores del af aftalen, men banken står fast.
Han får ikke noget lån, hvis han ikke stiller sin fars hus som sikkerhed.
Han skal underskrive kontrakten i aften, ellers er der ingen handel.
Det skal jeg nok fortælle ham.
Åh! Claire? Hvor er du smuk!
Hver fredag aften synger mændene til deres hustruer
og siger, at skønheden kun er noget midlertidigt.
Men deres venlighed og medmenneskelighed er det, alle stræber efter.
Vi er et meget misforstået folk.
Det er byrden ved at satse så meget på det indre.
Det er svært at se for udenforstående.
At trøste andre forberedte mig ikke på min egen sorg.
Jeg... Jeg burde have talt mere med Art, og måske råbt mindre.
Jeg ved det ikke. Af og til kommer indsigten alt for sent.
Har du det godt?
- Må jeg spørge dig om noget, Saul? - Ja, naturligvis. Hvad som helst.
Får du nogensinde råb fra sjæle om hjælp?
De døde er ligesom de levende, Claire. De har stadig brug for kærlighed.
Ved du, hvad din søn har gang i? Han tror, at han kan udnytte dig.
- Kom, fortæl ham det! - Fortælle hvad?
Det hele er kun et spil for galleriet. Det er ikke ægte.
Han er en gonif. En tyv. De vil sælge hele ejendommen.
- Hvad taler du om? - De er ikke ude efter forsoning.
- De kom for at udnytte dig! - Det er ikke sandt.
Han har tilbudt din ejendom til et byggefirma.
- Det er ikke sandt! - Undskyld, men det er latterligt.
Det passer ikke. Jeg kan forklare...
Kendte du til det her?
- Hvad drejede det sig om? - Glem det. Vi rejser.
- Lad os nu tale om det. - Kan vi gøre det senere?
Nej, det kan vi ikke!
- Alt ordner sig, okay? - Jeg vil høre sandheden.
Jeg har ikke kunnet sælge et hus i to år.
- Det er okay. Jeg tog et nyt lån i huset. - Gjorde du?
Du sagde, at du havde styr på alt. Jeg sagde mit job op.
Det var ikke nødvendigt. Du sagde, at alt var i orden.
Så jeg vælger farver og møbler til barnets værelse, mens vi er ved at...
- Det er vi ikke. - Du har løjet for mig i to år.
Vi skal jo være en familie. Vi skal have et barn.
Hvad var din plan? Hvad tænkte du på?
Så du hans mine dernede?
Vi kan tale om, hvad der sker nedenunder.
Alt det der med Gud, kærlighed og helligheden. Det er en løgn.
Jeg så min mor sygne hen i det rum.
Ved du, hvad han sagde, da jeg havde brug for ham?
Han sagde, jeg skulle bede i synagogen, så jeg bad. Jeg bad og bad.
'Gud, tag hende ikke.' 'Gud, vær barmhjertig.' 'Gud, skad hende ikke.'
Jeg bad, til der ikke var flere ord på siden.
Gå nu ned og tal med ham. Få orden på tingene.
Hvis vi kører nu, vil du altid fortryde det.
Jeg kom ikke for at udnytte ham. Jeg ville ikke sælge hans hus.
Jeg ventede bare på det rette øjeblik. Jeg ville ikke såre nogen.
Jeg er ked af det.
Arthur?
Hallo?
Far?
Hvad foregår der?
Far?
Hvad er...
- Hvad er der sket? Hvad er der sket? - Hans hjerte...
- stod af. - Nej.
Du knuste det.
Vil I alle sammen...
Jeg vil gerne være alene et øjeblik.
Hun er meget ked af det.
- Det gør mig ondt. - Tak.
Jeg vidste ikke, at han var syg.
- Saul beklagede sig aldrig. - Nej.
- Hans hjerte havde været dårligt en tid. - Ikke i dag, Chayim.
Selvfølgelig. Hør...
Hvad vil du?
Hjælp mig!
Jeg er ked af det. Undskyld...
Art? Art? Der foregår noget meget underligt her.
Art? Hører du efter?
Der er noget fuldstændig... Der er noget helt galt.
Art?
Sig noget, Art.
Du?
- Hvad er der? - Jeg skal sove.
Hvad er der?
Hej...
Jeg tror, jeg er ved at blive tosset.
Okay. Vi tager hjem, Arthur.
Sådan.
Er det en spøg? Du beder os ikke flytte en sofa fra en garage, Art.
Hvad er det her? Hvor er Heimish?
Du har alle papirer der. Liget skulle af sted for to dage siden.
Det var et selvmord. Vi skal bruge politirapporten. Hvor er Heimish?
- Han arbejder her ikke længere. - Du har vel hans nummer?
Lad os sige, at jeg har slettet hans nummer.
Okay, men... Hvis du ikke kan udlevere liget til en pårørende...
- så skal politiet godkende det. - En pårørende?
I dit sted ville jeg glemme jeres postyr og ringe til Heimish. Pas på dig selv.
I lige måde.
Hallo?
TILGIV MIG
'Besværgelsesforsøg?'
Jeg ved ikke længere, hvad der er virkeligt.
Dage inde i mareridt.
Inde i drømme. Inderst inde...
ved jeg, at jeg har begået en frygtelig fejltagelse.
Det er en bluffmager.
En formskifter.
Et ældgammelt rovdyr.
En børnerøver.
En...
Abyzou.
Du godeste!
MIRAKLET MED SARAH SCHEINDAL
- Saul bor her, ikke sandt? - Virksomheden er desværre lukket.
Men vi har meget at tage os af.
I har en, jeg holder meget af, i jeres kælder.
- Undskyld, men hvem er du? - Aida Fishbein.
Og det er jer, der har min mand.
Jeg hedder Yosille Fishbein. Jeg har endelig fundet en kur mod døden.
I går aftes efter måneders forskning gennem ild og blæk
fremmanede jeg Martiel. Livets ærkeengel.
Her er grænsefladen mellem himlen og jorden.
I dag skal vi føre min elskede Aida tilbage fra himlen.
Kan I høre det? Ærkeenglen ønsker, at vi begynder.
Jeres bønner vil bringe min elskede Aida tilbage.
Værsgo, Sarah.
Det virker.
Det kilder.
Der er noget galt.
Nej.
Sarah?
Hvad er du?
Jeg har forsøgt at få fat i dig, Art. Her er nogen.
- Det ved jeg. - Art?
- Hun siger, hendes mand er i kælderen. - Claire? Claire...
Skal vi vente? Min elskede mand.
Jeg vil bare se hans ansigt. Må jeg ikke nok?
Vær ikke urolig.
Det er en dejlig tid.
- Du skal nok ikke vente meget længere. - Hvad?
Barnet. Det er snart tid. Jeg kan se den slags.
- Den her. - Hvordan ved du det?
Det står på væggen.
Mine hænder... Vil du?
- Vi burde måske vente. - På hvad?
På en, der rejser? Kom nu.
Du genkender ham. Gør du ikke?
Hvorfor, Yosille?
Han burde have lyttet.
- Hvad har du gjort ved mig? - Ikke mig. Din drøm.
Du er blevet inficeret.
Snart vil dit barn blive forenet med mange andre.
Mange fortabte sjæle, som råber på hjælp.
Kun du kan bryde forbandelsen, inden det er for sent.
Smykket?
Brænd det!
Vi lider på grund af det. På grund af det skal du lide.
Skynd dig! Brænd det!
Kom nu...
Kom nu... Nej!
- Claire? - Art?
- Nærmere. - Art?
Nærmere!
Claire?
Hvad laver du, Arthur?
Sarah?
Hvor er min kone?
Åh, Claire, Claire, Claire... Kom nu, Claire!
Vågn op. Hvad har du gjort?
- Sådan. - Der er noget galt, Art.
Vi skal ud herfra.
Et liv for et liv.
Der er noget galt, Art. Der er noget galt...
Skal vi lave en aftale?
Ikke mere smerte. Ikke mere frygt.
Du vil have, at jeg skaffer et barn til dig.
Nej.
Hold kæft!
Læg ikke på.
Vis mig båndet.
Nej, forsvind!
Sarah!
Hvad er du?
Denne... Denne ting...
- er den i huset? - Det tror jeg.
Den har min kone.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg kender en kabbalist.
- Heimish. - Arthur.
Hvad er det her?
Et segl.
Et alter, et offeralter for dem, der betræder det.
- Har du madet det? - Hvad?
- Er din kone gået ind i seglet? - Øh...
Det ved jeg ikke.
Hvor er Yosilles lig?
Det er blevet frigivet. Karret er knust.
Hvad er det?
Bringeren af aborter.
Børnerøveren.
Vi må afslutte, hvad Yosille begyndte på. Hvor er resten?
- Jeg... - Hvor er resten?
Siden før perioden med mørklægningen har Abyzou forårsaget elendighed og aborter...
og tvunget de sørgende og desperate til at made den.
Indtil Gud greb ind og bad Abraham ofre sin søn.
Der sad Abyzou evigt fanget, indtil Yosille førte hende tilbage.
Hun får dig til at se og mærke ting, som ikke er virkelige.
Hvad det end kræver at få sin vilje igennem. Et barn inde i seglet.
Men med smykket kan vi indfange hende, og vores bønner kan tvinge hende derind.
Kun vi kan bestemme, hvor meget godt og ondt, der betræder vores verden.
Hvordan dræber jeg den?
Man kan ikke dræbe den.
- Man fanger den. - Hvordan?
Som Yosille gjorde.
Og det vil redde min kone? Og mit barn?
- Vi har kun lidt tid. - Der må være en anden løsning.
Det er ingen anden måde. Du skal fuldføre hele fangeritualet.
Når jeg har tegnet beskyttelsescirkeln, må du ikke stoppe.
Bliv i cirklen!
- Skynd dig. - Jeg gør det så hurtigt, jeg kan.
Vi ved ikke, hvad den kan...
Heimish?
- Hvoror hører du mig ikke? Gud! - Far?
Art... Arthur? Hvordan gjorde du...?
Gør, som den vil. Jeg var en tåbe.
Forlad mig ikke, lad være.
- Red din kone! - Hallo? Hvad laver du?
- Hallo, Arthur! - Jeg så min far.
Nej, nej, nej. Hvad du end så, var det ikke din far.
Den her...
Tag det.
Der her var din far. Okay?
Afslut cirklen. Bliv i den.
Heimish!
- Nej! - Heimish!
Heimish!
Art?
- Art. - Claire.
- Claire! - Hjælp! Art!
Art!
Art...
Art!
Hjælp.
Amen.
Art!
Nej!
Art!
Nej...
Heimish. Heimish.
- Gør det! - Jeg kan ikke.
- Kom nu... - Jeg kan ikke.
Gør det.
Gør det!
Jeg elsker dig.
Du burde være blevet i cirklen.
Art!
- Claire. - Gudskelov, er du okay?
- Ja, og du? Og barnet? - Ja.
Godt.
Claire?
Tekster: Torben Christensen