Jag minns att den här låten var en vändpunkt för oss.
Vi hittade på historier om mord,
nattklubbar och flickvänner som såg ut som en pojkvän…
Plötsligt kändes det högst personligt och man tänkte: "Oj."
Även om vi kände oss självsäkra,
fanns det fortfarande en chans att albumet skulle vara ett misslyckande.
Det här var stunden då jag visste att vi skulle klara oss.
The Killers är ett multi-platina, Grammy-belönat band från Las Vegas.
De började med sitt andra album, Sam's Town,
efter att deras första album snabbt gjort dem berömda.
Den stora framgången skapade en stor press att göra det igen.
År 2006 släpptes Sam's Town med låten "When You Were Young"
som första singel.
Låten och albumet sålde båda platina.
Jag heter Hishikesh Hirway. Det här är Song Exploder.
Låt höra de där vackra rösterna.
Vårt första album, Hot Fuss, var extremt framgångsrikt.
Vi skrev låtarna och det var stort,
men det var konstigt, för det kändes så naturligt för oss.
Tack så mycket för att ni lyssnar på och accepterar oss.
Vi är väldigt stolta över att spela här ikväll.
Det var så spännande.
Det var första gången nån av oss hade ett pass.
Vi åkte överallt.
Vi spelade 400 eller 500 konserter.
Det var ansträngande, men vi var glada
eftersom allt var nytt och för att vi kunde jobba med det.
Vi visste att vi hade en möjlighet.
Vi kommer från arbetarklassfamiljer, vi vet hur sällsynt det här är.
Men vi var självsäkra nog för att prova nya saker.
Det var en av de sista turnéerna för Hot Fuss.
Vi hade skrivit låtar under ljudkontrollerna.
Det fanns ett sånt stort behov att börja med en ny skiva.
Vi hade några ackord som flöt omkring från några månader tidigare.
Många idéer skapas från endast en ackordföljd.
Man försöker göra nåt med det och det utvecklas därifrån.
Den var nästan en olycka.
Mot slutet av en repning, mot slutet av kvällen…
Mark lekte med en basgång.
Dave föreslog att vi skulle gå upp.
Ett riff med tre toner blev ett riff med fyra toner.
Han lekte med tre ackord.
Jag sa: "Coolt! Lägg till de här två och återgå till dem."
Det var de tre, första ackorden som väckte oss.
Att fyra personer kunde vara i sån samklang…
…och dra nytta av universum en stund…
Det är magiskt och vi har sån tur att det ens har hänt.
Ja.
Det var kul att veta att man hade nåt bra man kunde stötta.
Men arbetet kom.
På den tiden trodde vissa att vi var ett brittiskt band.
När vi var på turné, insåg vi att vi kom från en annan plats
och vi var angelägna att återvända dit.
Många tror att Vegas är helt galet.
De kollar på Baksmällan och tror att det är så Vegas är.
Men vår tolkning av Vegas är helt annorlunda.
Man vet var den billigaste kinamaten finns.
Det är lokal grej.
Det gör det enklare att utnyttja erfarenheter.
Man kör ner för gator man känner till
och minnena man har.
Jag tror att det trängde sig in
i hela albumet.
Den gitarrgången låter som öknen.
-Var inte det en bit till keyboard först? -Jo.
Jag minns bara att låten behövde ett kännetecken eller nåt.
Du tyckte att den var för mjuk. Jag brukade spela den på keyboard.
Du gillade den inte.
-På gitarr tänkte jag: "Ja." -När vi spelade den på gitarr…
-"Såja." -…lät det som här.
Öknen är mystisk.
Det fick oss att inse hur stor del vi är av det här stället.
Vi ville fokusera på det på skivan.
När man gör en skiva, finns det oftast ett skäl till varför
folk vill komma till en.
Som producent måste man kunna se
var de har kommit ifrån och vart de vill ta sig.
Vi kommer alla från olika platser,
men de hade jobbat på skivor som vi alla älskade.
Det är svårt att välja producent.
Man vet inte vad de kommer att bidra med förrän efter man har gjort skivan.
De hade gjort skivor som vi gillade, som Violator av Depeche Mode.
Det verkade funka bra där, så…
Vi gillar båda pop-musik och de är väldigt mycket pop.
The Killers ville bli det största bandet i världen
och ville prova olika saker.
Vi ville imponera på dem och visa att vi var äkta vara.
Jag tror att det hjälpte oss.
Brandon är briljant.
Man slänger… Han står där så här.
Det finns en bild utanför på Flood, Lou Reed och Brandon
och den sammanfattar Brandon.
Flood och Lou Reed pratar och i bakgrunden står Brandon och…
Han är orolig och kliar sig på hakan. Han tänker på de här sakerna.
När börjar ni tänka på sångtexter?
Det här är ännu ett konstigt ögonblick där mycket kommer över mig på en gång.
"Han är inte ett dugg lik Jesus, men han pratar som en gentleman
som man föreställer sig när man var ung." Det var dag ett.
Det gjorde den enklare att jobba med, eftersom jag hade nåt…
…grundläggande där.
Jag tror att det hjälpte till…
…att vägleda mig under resten av skivan.
Man spetsar öronen när man hör ordet "Jesus"
och sen framförs gitarriffet.
Det framkallar många olika känslor.
-Det är inte en uppenbar… -Nej. Det är det som gör låten lysande.
Jag visste att det fanns nån sorts… Att frälsning skulle vara ett tema.
Jag tror att det hade att göra med saker jag gick igenom.
Överdrift och sedeslöshet
hade förhärligats och glamoriserats inom rock'n'roll så länge.
Vi kastades bara in i det. Jag insåg att det inte var nåt för mig.
Jag var nog 24 när vi skrev den.
Jag försökte lista ut saker och ting.
Så det där är ett strängljud på din synt, men visst finns det även riktiga strängar?
Det är en blandning, va?
Vi kombinerade dem.
När kom den idén in i bilden?
I Vegas. Var det två tjejer från UNLV?
Var det inte Marks dåvarande flickvän?
Nej, hon kanske blev hans flickvän senare. Jag minns inte.
En av dem var mitt ex.
Vi höll det inom familjen på den tiden. Alla kom från Vegas
och vi anställde ingen från LA Symphony eller nåt sånt.
Vi tjänade lite pengar, hade en massa tid i studion
och tänkte: "Vad kan vi göra?"
Det var första gången vi fick spela in i en riktig inspelningsstudio.
Vi ville spela på arenor.
Jag minns att det inte var coolt att vilja göra såna stora konserter då.
-Man spjärnade nästan mot ambition. -Ja.
En sak vi lärde oss från Flood och Moulder var om hur man utvecklar låten.
Man hör en ny grej som kommer in i den andra versen.
Jag och Mark gjorde så i en mikrofon
och körde den sen igenom en Putney-maskin som Flood hade tagit med.
Putney är en väldigt märklig synt.
Den är en av de tidigaste syntarna.
Jag älskar den eftersom den inte har några tangenter.
Man måste använda öronen.
Det finns vad många tror är Sänka skepp,
men som egentligen är platsen där man kartlägger allt.
Om jag vill lägga till efterklang, kan jag göra så här…
…och ta bort det ursprungliga ljudet.
Jag vet aldrig riktigt hur det kommer att bli.
För att maskera det faktum att Brandon är en del av det,
sjunger Mark med honom. Sen kör man den igenom Putney…
Det lägger till en annan sorts klang
som får en att tänka: "Jag vet typ vad det där är."
Sen kan man lägga den längre bak,
lägga till mer efterklanger och den kan försvinna bort.
Berätta om nästa steg i processen.
Vi hade alltid lekt med tanken att ha en låt
som bara var en del… Nästan mer som punkrock.
Men Brandon hade en idé som gick i half-time.
Det är den delen där byggnaden imploderar,
där björnen går till anfall och man måste vara större än man är.
Armarna är uppräckta.
Så ibland när man går till half-time, verkar delen större, fetare.
Var låten helt färdig när ni kom till studion?
Vi hade allt förutom sticket.
Jag tror att allt var där, förutom sticket.
I det här fallet användes sticket
för att framkalla den djupare eller känsligare sidan…
…av låten utan att vara för sträv eller klumpig.
När jag såg vart vibben var på väg,
tänkte jag att det skulle vara coolt om vi kombinerade världen av Springsteen
och Depeche Mode.
Vi har den fallande skalan…
Det är en uppenbar hyllning till "Born to Run."
Men jag hoppades att vi gjorde nåt nytt…
…genom att kombinera de två sakerna: New wave och klassisk rock, Americana.
Den fallande linjen till sticket
är definitivt det mest Bruce-aktiga i hela låten.
Jag älskar att komma ut ur sticket.
Det är min favoritdel. Det står: "Bara en liten stund"
och sen spelar jag en långsam bit på gitarren.
Det är en konstig ton att inleda ett solo på.
Det är en sjunde.
Sen börjar den på en nionde.
Jag tror att det är det som gör den unik.
Vi gillar jazz.
Det är inte vad man vanligtvis skulle göra.
En annan sak jag hörde i stems
är en del av låten jag inte tror är med i låten.
Den här delen.
Ja. Det är en annan…
Okej, vi tog LSD den kvällen.
Här var Flood och Moulder viktiga igen.
Man behöver folk som säger nej.
Där har ni.
Vi räddade den från…
-Vi räddade den från okändhet. -…att hamna i fyndlådorna.
Tack och lov att inte den biten kom med.
Jag hade glömt bort den.
-Ja. Varför har du den? -Hur fick du den?
Vi måste ta hans laptop nu.
Och albumets titel, Sam's Town?
Hur ska jag förklara det?
Det finns kasinon på huvudgatan och sen finns det de här…
-Avvikande närkasinona. -Ja.
De kallas lokalbefolkningens kasinon.
Jag växte upp med det.
Det var bara en konstig del av mitt liv.
Jag kan inte förklara det. Vi brukade åka dit på julafton
för att äta frukost innan vi åkte släde på ett berg
där Ronnie bor nu. På Mount Charleston.
Återigen, efter att ha lämnat Las Vegas för första gången på så länge,
fick oss att tänka mer på vårt hem.
-Det blev symboliskt. -Ja.
Hans mamma var servitris i fyra år.
Vi har alla farbröder och föräldrar som har jobbat på dem. Det är naturligt.
Det är platsen jag och Brandon känner starkast anknytning till.
Även om det inte är den exakta Sam's Town, är det vår Sam's Town.
Han ser inte ett dugg lik Jesus
Men mer än du nånsin kommer att veta
Kan du förklara innebörden av den sista raden?
Att en frälsare kan förekomma i olika former.
Och… Jag menar…
Vi har alla såna erfarenheter med personer i våra liv.
Känns det som att låten är självbiografisk?
Oftast, ja.
Den handlar om mannen jag ville bli.
Det här är jag som 24 år i vetskap om…
…att han inte är här än,
men jag hoppas att jag kommer dit jag ska vara.
Och nu? Tror du att du har kommit närmare?
Det känns så. Min fru tycker det.
Vi närmar oss. Det är en process.
Det var en väldigt mogen låt på den tiden.
Jag känner nog starkare koppling till den nu.
Nu håller vi faktiskt på att bli personen den kan handla om.
Det var i det ögonblicket vi växte lite längre.
Det kändes som att vi var på väg in i nåt allvarligare och meningsfullare.
Jag tror att det förenade och sammanfogade oss på ett sätt.
Det stämmer.
Här är "When You Were Young" av The Killers i sin helhet.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson