A „Hurt” című dalomon az összes többinél jobban lehet érezni,
hogy magányos voltam, amikor írtam.
Tudod.
Elveszettnek éreztem magam. De minden rendben lesz, érted? És…
az is, aki hallgatja.
Trent Reznor 1988-ban kezdett el Nine Inch Nails néven zenélni.
A második albuma, a The Downward Spiral, egy komor koncepcióalbum volt,
ami második lett az albumlistán, és több millió példányban kelt el.
A „Hurt” az album utolsó dala, és Trent ezt írta utoljára.
Olyan érzést sugall, mintha valaki a romok közt járna,
és alkalma nyílna visszatekinteni.
Évekkel később Johnny Cash is feldolgozta, ami így többszörös platina lett.
Napjainkra Trent Reznor Oscar- és Emmy-díjas zeneszerző lett.
És a társa, Atticus Ross is.
De pár évtizeddel korábban
Trent az élete legsötétebb pillanataiból merített ihletet a The Downward Spiralhöz.
Hrishikesh Hirway vagyok. Ez A dal, és ami mögötte van.
A NETFLIX DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Nem mondanám, hogy fiatalkoromban boldogtalan lettem volna.
Ugyanakkor sokat voltam egyedül.
Pennsylvania vidéki részén éltem. Úgy éreztem, egy helyben ragadtam.
Újra és újra rá kellett jönnöm, hogy a világ nagyobb ennél.
Jó érzés volt elmerülni egy-egy zenei albumban.
Például a The Wallban a Pink Floydtól. A zene megfejtésre váró rejtély volt.
Ki tudtam vetíteni a érzéseimet.
És úgy éreztem, hogy amit hallok,
azt nekem írták. Hogy rólam írták.
Átéreztem a magányt és a fájdalmat. Azonosultam az album hangulatával.
Meg akartam érteni a zene nyelvét.
Amikor gyerekként a zongoránál ültem, klasszikus dalokat kellett játszanom.
De ha egyedül ültem le zenélni, a kezem magától kezdett játszani.
Olyan zenét, amilyet én akartam. Kezdtem úgy érezni,
ki tudok adni valamit magamból.
Egy másik nyelv volt, és én képes voltam használni.
Kezdetben csak belekóstoltam bizonyos dolgokba.
Utánoztam azt, ami akkoriban tetszett.
De akkor még nem ültem le…
hogy megírjak egy dalt. Kerültem az írást.
Azzal próbálkoztam,
hogy megválaszoltam egy kérdést, ha valami mondandóm volt.
A NINCH INCH NAILS ELSŐ FELLÉPÉSE 1989-BEN CLEVELANDBEN
Jólesett megfogni ezeket az érzéseket,
a bánatot, a kétségbeesést, a dühöt, a vágyat az önkifejezésre,
és valami gyönyörűvé formálni őket.
Nem letisztult dolog volt. Nem biztonsági játékot játszottam.
Csak nyers érzéseket fejeztem ki.
Nem számítottam rá, hogy az emberek elkezdenek rákapni.
Sokat turnéztunk az első albumunkkal, a Pretty Hate Machine-nel.
Akkoriban sokan elhatárolódtak a népszerű stílustól.
A közönségnek kellett idomulnia hozzám, nem nekem hozzájuk.
De gond volt a kiadóval.
Amikor valaki a második albumát csinálja, nehéz nem arra gondolni,
hogy az embereknek tetszeni fog-e így, vagy változtatni kéne.
Úgy gondolom, hűnek kell maradnom az értékrendszeremhez.
Nem számít, hogy ennek mi az ára.
Tudtam, milyen lesz a új album. És azt is, hogy a címe The Downward Spiral lesz.
Gondosan kidolgoztam a történetét.
Egy jegyzetfüzetben vezettem az idővonalát.
Megalkottam a történet ívét.
A The Downward Spiral egy olyan emberről szól,
aki próbálja megtalálni a megváltást a szexben, a drogokban,
az önpusztításban és az önutálatban.
Aki célt és okokat keres.
A The Downward Spiral története egyfajta konklúzióval végződik.
Az album a mánia felé kezd sodródni.
Absztrakttá válik. Hallucinációkba fordul.
Burjánzani kezd az őrület, és nem tűnik el magától.
A „Hurt” egy utólagos gondolatot jelenít meg.
Úgy éreztem, ez lehetne a kóda az album végén.
Ami tükrözi a veszteséget,
a megbánást és a sóvárgást.
Ami erőteljesebbé és érdekesebbé teheti az egész albumot.
Megkaptam az eredeti hangfelvételt.
Nagyon különbözik a végső, igazi daltól.
Egy zongoraszóló kíséri végig a dalt.
És ez a végső változatban nincs benne.
MINTA AZ EREDETI ZONGORAFELVÉTELBŐL
Zongorára írtad a dalt?
A zongorát jobban megértem, mint bármely más hangszert.
Emlékszem, a zongoránál ültem, és elengedtem magam.
Hagytam kijönni, ami bennem volt.
De nem akartam,
hogy zongorával kísért balladának tűnjön. Akusztikus hangzásra volt szükségem.
Ami bizonyos módon elgyötört, mint maga a karakter.
AKUSZTIKUS GITÁR
Oda kell figyelni, hogy megérthessük, mi történik.
De tetszik, hogy tenni kell azért, hogy ezt elérhessük.
Egyfajta zúgás kíséri végig az egész dalt.
Ez is erősíti azt az érzést, mint amikor valaki egy régi felvételt talál.
Poros, sérült és nincs önbizalma,
miközben a romok között jár.
A fájdalomra koncentrálok
ÉNEK
Az egyetlen valódi dologra
Jó ideje nem hallgattam meg ezt a dalt.
A tű sebet ejt
Mit hallasz a hangodban?
Sokszor hamisnak tűnik.
Nagyon csendesen éneklek.
Mintha már többször is nekifutottam volna,
ezért a hangom elhasznált és kevésbé érzelmes.
Így próbálom elérni a csendes és őszinte hangzást.
Szégyent és kiszolgáltatottságot érzek, amiért ilyen személyes oldalamat mutatom.
De ez nem jött át jól a dalból.
Frusztrált voltam. Azt kívántam, bár úgy énekelnék, mint Bowie.
Bár olyan hangom lenne!
Nem akartam ennyire…
védtelen lenni. El kellett rejtőznöm a zenében.
És mivel én voltam a producer is, úgy gondoltam, lehalkítom az éneket.
Bár ma is hasonlóan dolgozik, akkoriban más ember volt.
HANGMÉRNÖK
A dalszövegei pedig…
- szívbemarkolók voltak. - Igen.
Azt hiszem, egy kicsit megmutatta a sebezhető oldalát.
De el kell ismerni, hogy ha sebezhető is volt…
TÁRSPRODUCER
- Megcsinálta. - …de kitett magáért. Elérte a célját.
Nem tudom, hogy az embereknek feltűnik-e, mennyire fontos Trentnek a dalszöveg.
Számára az a legfontosabb.
Amikor eljátszik egy dalt, a szöveget helyezi előtérbe.
A dalszöveg miatt készül el a dal.
A fájdalomra koncentrálok
Az egyetlen valódi dologra
Nem ez a központi téma, csak egy ponton megjelenik.
Igen. Mondtam, hogy el akartam rejtőzni a dalban.
Mindent megkaphattál volna
A romos birodalmam
Nagyon eltorzítottad a hangot.
Attól függ, hogyan hallgatod.
Jobban oda kell figyelni, hogy megtudd, mi van a háttérben.
Van olyan része a dalszövegnek, ami a mai napig igazán megragadt benned?
Azért igyekszem kibújni a dalszövegelemzések alól,
mert túlságosan előtérbe kerül, hogy én mit akartam.
Számomra az a fontos,
hogy a hallgatóság mit tapasztal, mit érez a dal hatására.
Nekem sok dalt tönkretett, hogy az írója elárulta,
mit akart mondani. Vagy kijavította, hogy mit gondolok, pedig az jobb volt.
De nehéz volt kitalálni, hogyan énekeld azokat a szavakat?
Mit akarsz elérni?
- Mire akarsz rávenni? - Hogy beszéljünk a dalszövegekről.
A The Downward Spiral megírása során
nem tudtam, kivé lettem.
Úgy láttam magam, mint egy srácot, aki a szobájában zenét hallgat.
És nem tudtam igazán, ki az a pasas a színpadon.
Ti rohadékok!
Az egész kezdett eltorzulni.
Hangsúlyosabbá vált, és azt hiszem, önmaga karikatúrája lett.
Ráadásul olyan emberről beszélünk,
aki rosszul kezelte a figyelmet és a hírnevet.
Mindig is kísértett engem a szomorúság és az elhagyatottság érzése.
Sosem éreztem úgy, hogy tartoznék valahova.
Mindig kívülállónak éreztem magam.
Ezek nem észszerű dolgok. De gyakran megtörténnek.
Talán én vagyok az, akinek szüksége van pár sörre…
Leszarom.
…vagy valamire, hogy rájöjjek, ki is vagyok.
Utána jobban érezném magam.
Magabiztosabb lennék az új énemmel kapcsolatban.
Abban a közegben magától értetődő volt, hogy az embernek torzul a személyisége.
Életemben nem éreztem magam ilyen kibaszottul jól.
Kezdj ezzel, amit akarsz! Leszarom.
Mindig próbáltam megtalálni a célt, a megváltást, a helyemet.
Hogy ne érezzem rosszul magam.
A szar koronáját viselem
A hazugok trónján ülök
Széthullott gondolatok kavarognak bennem
Nem tudom helyrehozni őket
A ZÚGÁS A HÁTTÉRBEN
A dal ezzel kezdődik.
- Az egyik kedvenc hangunk. - Mi ez?
Egy Coco nevű pasas hangolta be a stúdiónkat.
A beállításnál egy olyan gépet használt, ami úgy festett, mint egy sci-fi-kellék.
Különböző hangokat sugárzott különböző frekvenciákon.
Gyönyörű hangok voltak.
Felvettük őket. Manapság is gyakran használom őket.
És van még egy réteg.
Filmes hangok jutottak eszembe. Amiktől kényelmetlenül érzi magát az ember.
Ha ilyeneket rejtünk el a háttérben, az tudat alatt egy érzést vált ki.
És az album is erről szólt.
RADÍRFEJ RENDEZTE: DAVID LYNCH
Nagyon megihlettek David Lynch filmjei.
Nem a bennük lévő zene hatása,
hanem a hangok hatása.
Az őrületbe kerget egy radiátor. De mégis miért?
Mert a szobában hallható zúgás nagyon hangos.
Csodálatos, hogy milyen kellemetlen érzést képes kiváltani.
Nemcsak az a célja a zúgásnak,
hogy lehúzzon érzelmileg, hanem meg is ágyaz a mondanivalómnak.
Ezért a tudatalattira ható hangokat helyeztünk el az egész albumban.
ELEKTROMOS GITÁROK
A refrén kezdetekor számos gitárt hallani, amik ugyanazt játsszák.
Üres húrokkal kezdtünk,
és több részletet rétegeztünk.
Az volt a célunk, hogy naivnak és pontatlannak hasson.
Ezzel akartuk alátámasztani a dal mondanivalóját.
A biztonság hiányának érzését.
ELŐRE FELVETT HÚROS HANGSZEREK?
Tetszett a hangzás, de nem tudtam, hogy mit hallottam.
És még mindig nem tudok rájönni.
Ezen a részen sokat gondolkodtam.
Kitaláltunk egy trükkös megoldást. Felvettünk egy hangszeren egy hangot.
Ez vonósnak hangzik. Mintha hegedű lenne, de nem vagyok biztos benne.
Bejátszottuk, és végtelen visszhangot kevertünk rá.
És ettől kicsit úgy hangzik, mintha…
orgona hangja lenne.
Nem egy szintetizátorból jön.
Nem igazán jó a hangszintje. Nem stimmel. Van benne valami…
Emberinek érződik.
Oszladozik a sötétség.
Mintha valaki víz alatt lenne.
És a felszínre érkezés kiemeli a dal tetőpontját.
Mi lett belőlem ?
Drága barátom
Emlékszem, a zongoránál ültem, és a refrént írtam.
„Mi lett belőlem?” Amikor ezt írtam, úgy éreztem, hogy ez nagyon passzol ide.
Most is kiráz a hideg, ha rágondolok.
Mindent megkaphattál volna
Egy bizonyos érzést akartam kiváltani. Itt nem a nagyszerű gitárszóló a lényeg.
Vagy a remek ritmus.
Nem. Itt a libabőr a lényeg.
Ez számít leginkább.
Elérem, hogy fájjon
Mire befejeztem a dalt, készen volt a borító meg minden. Elkészült az album.
Sajnáltam, hogy nem tartalmaz független dalt.
Nem volt olyan dala, amit játszhatott volna a rádió.
Azt hittem, önfényező album lesz, ami nem örvend majd akkora népszerűségnek.
De nagyon ismert lett.
A The Downward Spiral 1994 márciusában jelent meg.
A kritikusok és a közönség is szerette. Második lett a slágerlistákon.
Jó dalokat írtam, de nem akartam, hogy nyilvánvaló legyen a mondanivalójuk.
Vannak dolgok, amiket elsőre nem hallani.
Oda kell figyelni. Meg kell dolgozni értük.
Szeretnél úgy énekelni, mint Bowie.
De végül előadtad ezt a dalt David Bowie-val.
Igen.
AZ 1995-ÖS THE OUTSIDE TURNÉ
El sem hittem, hogy megtörténik. Nem tudtam…
hogy lehetne valami még ennél is jobb.
Megadatott, hogy felállhassak a színpadra a példaképem mellé.
Az ő hangja gyönyörű harmóniában volt azzal a dallal, amit a szobámban írtam.
Mindez…
elképesztő volt.
Régóta nem hallgattam meg ezt a verziót.
Úgy éreztem, ezzel…
célba értem.
AZ 1994-TŐL 1996-IG TARTÓ SELF DESTRUCT TURNÉ
Azt hittem, ha elérem ezeket a célokat, akkor békére lelek.
De nem így lett. Rosszabbul vagyok, mint valaha.
Jelenleg a saját elmém a démonom.
Próbálok megbirkózni néhány dologgal.
A zenével tudom a legjobban kifejezni magam.
Ugyanakkor így sok sebet feltépek.
A megfoghatatlan boldogság és az elégedettség valahogy mindig…
olyan távolinak tűnik.
Ez az album azt jelentette számomra,
hogy rájöjjek, hogyan szabadulhatnék meg a fájdalomtól.
Az album megjelenése után jó néhány évig függő voltam.
Mi lett belőlem ?
Hogyan történhetett ez?
Drága barátom
Egy önpusztító ember történetét írtam meg. És rájöttem,
hogy mindent, amit ő csinált, én is megtettem.
Összefoglalja mindazt, amin keresztül mentem.
Tíz évvel később a „Hurt” új életre kelt Johnny Cash feldolgozásában.
JOHNNY CASH - „HURT” RENDEZTE: MARK ROMANEK 2002-BEN
Megváltozott a kapcsolatod a dalszöveggel, amikor megjelent Cash feldolgozása?
Bizonyos mértékben igen.
Az ő verziója összevethető az enyémmel. Johnny már sokat megélt,
és egészen más értelmet nyert a dal így, hogy az ő korában adta elő.
Ez nagyon sokat jelentett.
Akkoriban nem voltam biztos az írói képességeimben.
És a jelentőségemben a zeneiparban. Úgy éreztem, elsodródtam.
A „Hurt” újra előkerült,
hogy biztosítson engem afelől, hogy minden rendben lesz.
Szinte olyan volt, mint egy baráti ölelés.
Ha a húszas éveimben megkérdeztek volna,
hogy szerintem az ötvenes éveimben fogok-e még Nine Inch Nailsként fellépni,
nem hiszem…
hogy igennel feleltem volna.
Általában a „Hurt” zárja a koncertjeinket. Ez az ősidőktől kezdve így van.
Számtalanszor elénekeltem már.
És mindig másképp éneklem, mert átéltem.
Amikor végiggondolom, és visszatekintek, nem tudom, hogyan lettem ilyen ember.
Számtalanszor előadtam már élőben a „Hurt”-öt.
De mindig visszarepít a múltba. Eszembe jut, mit éreztem akkor.
Mindig minden elcsendesedik, és úgy érzem,
hogy kapcsolatba lépek az emberekkel.
Egy olyan ember számára, aki nem szeret emberek közt lenni, ez…
erőteljes érzés.
Következzék a Ninch Inch Nails „Hurt” című dala!
A feliratot fordította: D. Ferenc