Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
STRAŠILO
Hej, ona je ovde? -Da.
Ledeno je!
Hajdemo!
Kako ide?
Loše.
Eno ga.
Gad.
Nadao sam se da ćeš doći. Moramo da porazgovaramo.
Pripazite na njega.
Stanje nije dobro.
Ti si nam poslednja nada.
On je rođak porodice Artemjev iz Ulice Breza.
Izašao je iz šume pre jedan sat.
Rastavljao je pušku
i slučajno je upucao u stomak.
To nije moj problem.
Molim te, pomozi. Niko drugi ne može.
Ne mogu.
Ako žena umre, doći će inspektori.
Izvrnuće selo naglavačke.
Lekarka nam je zelena.
Ne može da joj pomogne. Hoće da je pošalje u grad.
Ne mogu...
Ne mogu da je odvedem u grad. Umire.
Šta ako umre na putu?
Dvoje dece će ostati s tim kretenom.
Poslednji put te pitam.
Molim te.
Moraćemo da je odvedemo u grad.
Ostavite nas nasamo. -U redu.
I vi idite. -U redu.
Ona će biti dobro.
Nikad me više ne zovi ovamo.
Uzmi.
Kupi hranu.
Nemoj da kupiš votku.
Ima li novosti?
Ne.
I šta sad?
Potražićemo je u gradu.
Zamolio sam prijatelja detektiva za pomoć.
Istražuje i javiće mi se.
Dobar je?
Jeste.
Čuj...
Nemoj da kupiš votku.
203 rublja.
Pogledaj je.
Izvolite? -Jedan hleb.
Rekla sam hleb. -Nemamo ga više.
Molim?
Nemamo hleb. -Pa, tu je.
Vidimo ga. -Nemamo hleb.
Više nemamo hleba. -Gubi se!
Vidim hleb. -Nema ga! Napolje!
Jesi li glupa? Gubi se!
Jebi se! -Šta?
Hej, smiri se.
Diži se! -Ne dolazi ovamo!
Gubi se!
Idemo unutra. -Ne vraćaj se!
Zdravo.
U četrdesetim smo,
a oduvek želimo decu.
Njegova alatka više ne radi.
Treba je popraviti.
Pokušali smo sve. Balsame, lekovito bilje...
Čak smo otišli kod lekara u gradu. Ništa nije pomoglo.
Skini pantalone. -Molim?
Skini pantalone. -Uradi to, Volođa!
I gaće.
Šta? -Skidaj gaće!
Skloni ruku.
Skloni ruku. -Poslušaj je!
Ne verujemo isceliteljima,
ali čuli smo za vas.
Svi kažu da stvarno pomažete ljudima. Zato smo došli.
Idi da zapališ. -Ne pušim.
Onda idi u toalet. -Ne tera me.
Ljuba, idi!
Ljuba, izađi.
Šta želiš?
Molim vas, pomozite mi.
Rekla sam ti da ne dolaziš.
Daću vam sve što imam.
To je nemoguće.
Molim vas! Samo vi možete da mi pomognete.
Ne.
Znam da možete.
Odlazi! -Neću.
Već sam ti rekla. Zaboravi!
Gubi se!
Rekla sam da odeš!
Zdravo.
Pomozite našoj baki.
Sklanjaj se! Ne diraj me!
Šta to radiš?!
Hoćeš da budeš mama psetancetu?
Ne veruješ mi?
Ne veruješ. Ali mogu to da ti ostvarim.
Pusti me!
Rodićeš psetance! -Pusti me!
Idemo napolje.
Hej, ti! Šta radiš ovde?
Izašla je odande? -Da.
Recite vlasnici. Možda je ukrala nešto.
Zdravo!
Molim vas, dođite ovamo!
Dobra je kirimpa? -Da.
Dobro je sviraš? -Da.
Znate li vi da svirate? -Ne.
Hoćete da pokušate? -Ja?
Hoćeš da sviram? -Da.
Tvoju kirimpu? -Da.
Ovako? -Da.
Sklonite se od mog sina! Idemo!
Gubi se, kučko!
Vidim da vam je ponestalo drva.
Sin i ja smo vam dovezli.
On je počeo da muca. Možete li da ga pregledate?
Dosad nikad nije mucao.
Možda su ga maltretirali u školi.
Ili je možda stvar godina.
Ne znam zašto muca.
Ilja, reci teti kako nam je bilo na izletu.
Jutros smo išli u šumu.
Nabavili smo drva za sebe i za vas.
Tako je. Uvek može da bude gore.
Reci teti kako ti je u školi,
kako ti je s prijateljima.
Peća ide u drugu školu,
ali ja se igram s njim.
Imam i prijatelja Filipa, ali on je bolestan.
Izađi.
Napolje!
Nećete ništa da učinite? Zar niste policajac?
Govorim vam to još od proleća!
Pronađite vlasnike i kaznite ih!
Napušteni psi bi trebalo da nose brnjicu!
Ili da budu zavezani na lancu!
Suludo je! Umalo su me izgrizli!
Ako ne učinite ništa, žaliću se ministarstvu!
Ministar mi je prijatelj iz škole!
Ljudmila, nemoj da se pozivaš na veze.
Zar nisi sama kriva?
Kako sam sama kriva?!
Stalno te viđam kako provociraš te pse!
Misliš da sam glup?!
Lako je tako naći krivca, ha?
Svi su te videli. -Prijaviću se!
Bockala si Mihajlovljevog psa štapom!
A šta si ti radio tamo? Špijunirao me?!
Zatvarali smo prodavnice na crno koje si prijavila!
Žalim se na njih već tri godine!
Šverceri su otišli u grad. Zaradili su hrpu love na votki.
Jesi li to znao?
Kad smo već kod pasa, vidi ko je došao.
Gubi se.
Ti to mene teraš?
Ozbiljno? -Rekla sam da odeš.
Vidite, pozorniče, tera me kao da sam pas!
Tražim malo poštovanja! -Smiri se, Ljudmila.
Obećavam da ću se pobrinuti za pse.
Kupiću otrov i rešiti ih se sama!
Radi šta hoćeš. Dosta mi te je!
Vidiš šta trpim svakog dana?
Ona provocira te pse.
I ja bih je napao na njihovom mestu!
Ima li novosti?
O čemu? -Znaš o čemu.
Još ništa.
I dalje je tražim. -Tražiš već neko vreme.
Hej, pa imam samo dve ruke.
Ne znam ni koga da pitam.
Mislim da moramo da počnemo da tražimo na drugom mestu.
Kad ti treba nešto od mene, mnogo si brži.
Bez brige, naći ćemo nešto.
Mislim da moramo da je tražimo u gradu.
Da je ona još ovde, moje kolege bi je već našle.
A šta ako je ne nađeš u gradu? -Siguran sam da je tamo.
Lako je sakriti se u velikom gradu.
Znaš li da sviraš kirimpu? -Kirimpu?
Pokušao sam dok sam bio u školi.
Ali danas više ne znam. A ti?
Zatvori vrata.
Opet oni...
Ima različitih vrsta parazita.
Salmoneloza... Sigurno je neki parazit.
Jedeš mnogo sirove jetre. Šta ako naša beba dobije crve?
Pojela sam je samo jednom. -Nebitno.
Ti je svaki dan jedeš, ali nemaš crve.
Kad smo kod jetre, šta kažeš da počnemo da prodajemo ostatke mesa?
Nema šanse. Šaljemo ih mojoj mami.
Deo ćemo slati njoj, a deo prodavati.
Hej, ti! Mi smo sad na redu! -Prestani.
Pusti je.
Ne mogu da je podnesem! -Zašto?
Nije prava isceliteljka. -Kako znaš?
Vara ljude da bi zaradila za votku.
Nisi je videla pijanu na ulici?
Šta ako stvarno isceljuje?
Lažljivica je. Laže. -A ti si stručnjak za to.
Jednostavno znam. Uvek je pijana.
Zar nisi primetila? Pogledaj je.
Prestani.
Požurite.
Nemojte da je kvasite. Dođite narednog utorka da vam skinem šavove.
To mogu i sama.
Zašto ne možete...
Da iscelite samu sebe?
To ne funkcioniše tako.
Kako je ona žena? -Ne znam. Odveli su je.
Eno nam samoprozvane lekarke!
Isceli samu sebe! -Ti pazi na svoju ženu. Dete nije tvoje.
Šta je rekla, Stepane? -Molim?!
Šta si to rekla?!
Ne seri!
Dođi! -Stepane!
Stepane, šta to radiš? Prestani!
Stepane!
Stepane, prestani! Dosta!
Osakatio te.
Hoćeš da ga zatvorim na par sedmica?
Ne.
Ili da kažem svojim momcima da ga izmlate?
Nemoj.
Moji prijatelji iz grada su našli nešto.
Imamo adresu.
Baci je.
Spali je i zaboravi na to.
Odluči sama.
Imate li krpu? -Šta?
Želim da se operem. -Dobro.
Klava se porađa.
Diši, Klava!
Guraj!
Diši! Udah kroz nos, izdah kroz usta.
Samo diši.
Sada guraj!
Evo vode.
Opusti se. Probaj da se opustiš. Diši.
Stepane! -Napolje! Svi idite.
Hajde. Nemoj da povrediš bebu.
Diši. Blizu je.
Skoro je stigla.
Još malo pa gotovo!
Smiri se! Budi dobra mama.
Izlazi! Još malo i tu je!
Još malo.
Videla sam da imaš kirimpu. -Da.
Mogu li da je pozajmim? -Da.
Budalo.
Dobar dan. Imate prazno sedište. -Zdravo. Sedite.
Zašto idete u grad? -Na pregled.
A vi? -Da pomognem sinu u domu.
Kako je prošlo klanje? -Gotovi smo s kravom. Sad ćemo konja.
Vaša?
Gotovi smo. Nosim meso sinu.
I drugu hranu. -Naravno.
Zašto ona ide? -Nemam pojma.
Vas je poslao Ivan? Iz sela? -Da.
Vi ste me zvali? -Da.
Hajdemo.
Ne zaboravite rukavice.
Hladno je, ha? -Ne, toplo. Samo oblaci smetaju.
Prerano je za zimu. -Jedna od tvojih devojaka je Anžela Ustinova?
Pozovi je. Moramo da razgovaramo. -Anžela Ustinova? Nikad čula.
Veronika, ne seri! Siroče je, ima crnu kosu.
Crnu kosu?
A ko je ovo?
Veronika, pozovi je. Treba nam na pet minuta.
Dobro. Nećete je valjda odvesti u policiju?
Prošli put sam morala da platim da je puste i još da podmažem tebe i šefa.
Nisam milionerka.
Smiri se, neću je odvesti.
Dobro. Pozvaću je.
Nemojte da je zadržite. Radi danas.
Neću.
Narija? Reci Anželi da siđe dole.
Da. Neka požuri.
Čuo sam da selo ima isceliteljku. To ste vi?
Nisam.
Eno vaše kćerke. Dobro je pogledajte.
To nije ona.
Kako to mislite?
Anžela Ustinova, rođena 14. februara 2002.
Živela je u sirotištu u selu Hoju do 14. godine.
Osuđena za krađu, provela dve godine u zatvoru.
Sigurni ste da to nije ona? -To nije moja kćerka.
To ne može da bude ona. -Dobro pogledajte!
To nije moje dete!
Kuda ćete? -To nije ona!
Čekajte!
Šta hoćete? -Kako ide posao?
Odmaram u stanu. Nemam klijenata. -Uđi.
Opet? Pusti me! -Uđi u auto.
Prestani da me gnjaviš! -Ulazi!
Požuri. Moram da se vratim na posao.
Moja beba...
Moja beba!
Odakle si, sestro?
Jesi li imala sreće?
Imaš love? Daj mi.
Daj mi.
Imaš još nešto?
Ja sam došao prvi!
Još nešto?
Stani, kretenu!
Hoćeš da nam se pridružiš? Živimo ovde.
Sigurno? -Da.
Došli ste.
Koliko je dugo ovakva?
Već dve godine.
Ostavite nas nasamo.
MEDIATRANSLATIONS