Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SPERIETOAREA
- E acolo ? - Da.
E frig !
Să mergem !
Cum merg lucrurile ?
Rău.
Iată-l !
Nemernicul !
Speram să vii. Să discutăm !
Fii cu ochii pe el.
Situația nu e bună.
Ești singura noastră speranță.
El e rudă cu familia Artemiev, de pe strada Berezovaia.
A venit din pădure acum o oră.
Își demonta arma
și a împușcat-o accidental în stomac.
Nu e treaba mea.
Te rog, ajută-ne ! Nimeni nu poate să ne ajute.
Nu, nu pot.
Dacă femeia moare, vor veni aici inspectorii.
Vor întoarce satul pe dos.
Doctorița noastră e depășită de situație.
Nu poate să facă nimic. Vrea s-o trimită în oraș.
Nu pot...
Nu pot s-o duc în oraș. Moare până acolo.
Ce fac eu, dacă ea moare ?
Rămân doi copii cu nemernicul ăsta.
Te mai rog o dată.
Te rog !
Trebuie s-o ducem în oraș.
Bine. Lasă-ne singure.
- Și tu. - Bine.
O să fie bine.
Să nu mă mai chemi aici.
Ia ăștia.
Cumpără niște mâncare.
Nu cumpăra votcă.
Vreo veste ?
Nu.
Ce facem ?
Ar trebui să căutăm în oraș.
Am rugat un prieten, un detectiv.
Se ocupă de asta acum. Ne va ține la curent.
E bun ?
Da.
Ascultă !
Nu cumpăra votcă.
203 ruble.
Uită-te la ea !
- Ce îți dau ? - O pâine.
- Am cerut pâine. - Nu mai avem pâine.
Ce e asta ?
- Nu mai avem pâine. - E aici.
- Dar e aici. - Nu mai avem pâine.
- Nu mai are pâine. N-ai auzit ? - Pleacă de-aici !
- Ba mai are. - Nu ! Nu mai are !
Ești tâmpită ? Dispari !
- Să ți-o trag ! - Ce ai zis ?
Relaxează-te !
- Ridică-te ! - Să nu mai vii aici !
Dispari !
- Să mergem înăuntru ! - Să nu mai vii aici !
Bună ziua !
Am trecut de 40 de ani
și mereu am vrut să avem copii.
Scula lui nu e în regulă.
Trebuie făcut ceva.
Am încercat totul, alifii, ierburi...
Chiar am fost la un doctor în oraș. Nu merge nimic.
- Scoate-ți pantalonii ! - Poftim ?
- Scoate-ți-i ! - Fă-o, Volodea !
Și chiloții.
- Poftim ? - Scoate-ți chiloții !
Ia mâna !
- Ia mâna ! - Fă-o !
Nu avem încredere în vraci.
Dar am auzit multe despre tine.
Au spus că te pricepi. De aceea suntem aici.
- Du-te să fumezi. - Nu fumez.
- Atunci, du-te la toaletă. - Nu am nevoie.
Du-te, Liuba !
Dispari, Liuba !
Ce vrei ?
Te rog, ajută-mă !
Ți-am spus să nu vii aici.
Îți dau tot ce am.
Nu se poate.
Te implor ! Doar tu poți să mă ajuți.
Nu.
Știu că poți.
- Pleacă de-aici ! - Nu, nu plec.
Ți-am spus și înainte s-o lași baltă !
Destul ! Pleacă !
Am spus să pleci !
Salut !
Uită-te la bunica noastră !
Pleacă ! Nu mă atinge !
Ce faci ?
Vrei să dai naștere unui cățeluș ?
Nu mă crezi ?
Nu mă crezi, dar pot să fac asta.
Lasă-mă !
- O să naști un cățeluș ! - Dă-mi drumul !
Să mergem !
Tu ! Ce ai făcut acolo ?
- A venit de acolo ? - Da.
Spune-i proprietarului. Poate că a furat ceva.
Bună !
Te rog, vino aici !
- Știi să cânți la kyrympa ? - Da.
- Ești un muzician bun ? - Da.
- Știți să cântați ? - Nu.
- Vreți să încercați ? - Eu ?
- Vrei să cânt eu ? - Da.
- La kyrympa ta ? - Da.
- Așa ? - Da.
Nu te apropia de fiul meu ! Să mergem !
Nemernică nenorocită !
Văd că ai rămas fără lemne de foc.
Eu și fiul meu ți-am adus niște lemne.
Se bâlbâie în ultimul timp. Vrei să-l consulți ?
Nu s-a bâlbâit până acum.
Poate că a fost agresat la școală.
Sau poate că e vorba de vârstă.
Nu-mi dau seama.
Ilia, spune-i doamnei despre călătoria noastră.
Am fost în pădure în dimineața asta.
Am luat câteva lemne pentru noi și pentru dv.
Asta este. Poate fi mai rău.
Povestește-i doamnei despre școală,
despre prietenii tăi.
Petea merge la altă școală.
Dar mă joc cu el.
Mai e și Filip, dar e bolnav.
Pleacă !
N-o să faci nimic ? Nu ești polițist ?
Din primăvară îți spun asta !
Găsește-i pe proprietari și amendează-i !
Câinii trebuie să poarte mască !
Altfel, trebuie ținuți în zgardă !
E revoltător ! Aproape m-au mușcat !
Dacă nu faci nimic, o să trimit o plângere la ministru !
Ministrul mi-a fost coleg de clasă !
Să nu vorbim despre oameni, Liudmila.
Nu e vina ta ?
Cum să fie vina mea ?
Te-am văzut de multe ori cum te iei de câinii ăștia !
Ți se pare că sunt tâmpit ?
Ai găsit pe cine să dai vina, nu-i așa ?
- Toți au văzut asta. - O să te raportez !
Amenințai cu un băț câinele lui Mihailov !
Ce făceai acolo ? Mă spionai ?
Închideam magazine ilegale, pentru care ai făcut plângere !
Am făcut plângere acum trei ani !
Contrabandiștii ăia s-au mutat în oraș. Trăiesc pe picior mare datorită votcii.
Știai măcar asta ?
Vorbind despre câini, uite cine e aici...
Marș de-aici !
Îmi zici "marș" ?
- Serios ? - Am zis "marș".
Vezi ? Mă alungă ca pe un câine !
- Cer să fiu respectată ! - Calmează-te, Liudmila.
Îți promit că o să mă ocup de câini.
O să cumpăr niște otravă și o să mă ocup eu de ei.
Cum spui ! M-am săturat de tine !
Vezi ? Așa e în fiecare zi !
Ea îi provoacă pe câini.
Și eu aș mușca-o !
Ceva nou ?
- Despre ce ? - Știi tu.
Nu, nimic.
- Facem cercetări în continuare. - Căutați de ceva timp !
Nu mă înțelege greșit, am doar două mâini.
Nu știu pe cine să întreb.
Cred că ar trebui să căutăm în altă parte.
Ești foarte rapid când ai nevoie de mine.
Nu te teme. O să găsim un indiciu.
Cred că ar trebui să întrebăm în oraș.
Desigur. Dacă ea ar mai fi fost aici, colegii mei ar fi găsit-o.
- Dacă n-o găsești în oraș ? - Sunt sigur că e acolo.
E ușor să te ascunzi în oraș.
- Știi să cânți la kyrympa ? - Kyrympa ?
Am încercat în școală.
Dar acum nu știu. Dar tu ?
Închide ușa șopronului !
Ei, din nou.
Sunt tot felul de paraziți.
Salmonela. Trebuie să fie un parazit rău.
Mănânci mult ficat crud. Dacă băiatul ăsta o să aibă viermi ?
- Am mâncat doar o dată. - Oricum...
Mănânci ficat liber zilnic, și n-ai viermi ?
Vorbind despre ficat... Dacă vindem resturile noastre de carne ?
Nu. I le trimitem mamei.
Îi trimitem câteva mamei și restul le vindem.
- Tu ! Se stă la coadă aici ! - Stai !
Las-o în pace !
- N-o suport ! - De ce ?
- E un vraci fals ! - De unde știi ?
Păcălește oamenii, ca să poată să-și ia votcă.
N-ai văzut-o beată pe stradă ?
- Dacă e adevărată ? - Nu se poate !
- E o mincinoasă. - Iar tu ești un expert.
Știu. Ea e mereu beată.
N-ai remarcat ? Uită-te la ea !
Încetează !
Grăbește-te !
Să fie uscată. Vino marțea viitoare, ca să-ți scot copcile.
Pot să le scot singură.
De ce nu...
Mă vindec singură ?
Nu merge așa.
- Ce face femeia aia ? - Nu știu. A fost luată de aici.
Uite-o pe autoproclamata doctoriță !
- Vindecă-te singură ! - Ai grijă de soție. Copilul nu e al tău.
- Ce spune, Stepan ? - Poftim ?
Ce ai spus ?
Nu mai vorbi prostii !
- Vino aici ! - Stepan !
Stepan ! Ce faci ? Încetează !
Stepan !
Stepan ! Încetează ! De ajuns !
Te-a mutilat.
Vrei să-l țin închis pentru două săptămâni ?
Nu.
Îi pun pe băieții mei să-i dea o bătaie bună ?
Nu.
Prietenii mei din oraș au găsit ceva.
Avem adresa.
Mai bine îl arunci.
Arde-l și uită totul.
Depinde de tine.
- Aveți o baie cu aburi ? - Poftim ?
- Vreau să mă spăl. - Sigur.
Klava e gata să nască.
Respiră, Klava, respiră !
Împinge !
Respiră ! Inspiră pe nas și expiră pe gură.
Continuă să respiri.
Acum împinge ! Împinge !
Am adus apă.
Relaxează-te. Încearcă să te relaxezi și să respiri.
- Stepan ! - Ieșiți cu toții de-aici !
Haide ! Nu-i face rău copilului.
Respiră ! E aproape...
Aproape a ieșit.
Aproape s-a terminat.
Calmează-te, fii o mamă bună.
Iese acum ! Hai !
Aproape a ieșit.
- Am văzut că ai o kyrympa. - Da.
- Pot s-o împrumut ? - Da.
Fraier...
- Bună ziua ! E un loc liber. - Bună ziua ! Strecoară-te aici.
- De ce te duci în oraș ? - Am o programare la doctor.
- Dar tu ? - Să-l ajut pe fiul meu cu dormitorul.
- Cum e cu măcelăritul ? - Gata cu vaca, acum încep cu calul.
Tu ?
Am terminat. Îi duc niște carne fiului meu.
- Și niște mâncare. - Desigur.
- De ce ar merge în oraș ? - Întreabă-mă !
- Vii de la Ivan ? Din sat ? - Da.
- Tu ai sunat ? - Da.
Să mergem !
Ia-ți mănușile !
- E frig, nu ? - E cald, dar e întunecat.
- Iarna a venit prea devreme. - Ai o fată, Anzhela Ustinova ?
- Sun-o, trebuie să vorbim. - Anzhela Ustinova ? Habar n-am !
Termină cu prostiile, Veronika ! Fata orfană, brunetă...
Brunetă...
Cine este ?
Cheam-o aici, durează cinci minute.
Bine. Sper că n-o luați la secție.
Data trecută am plătit o amendă s-o iau de acolo, plus pe voi și pe șeful vostru.
Nu sunt milionară.
Relaxează-te, n-o s-o iau.
Bine, o sun acum.
Să n-o țineți mult, că trebuie să muncească azi.
Da.
Alo, Nariya, spune-i Anzhelei să vină.
Da, grăbește-o !
Am auzit că e un vraci în sat. Despre tine e vorba ?
Nu, nu despre mine.
Vine fata ta. Uită-te cu atenție.
Nu. Nu e ea.
Cum adică ?
Ustinova Anzhela, născută pe 14 februarie 2002.
A crescut la orfelinatul din satul Khoyu până la 14 ani.
Condamnată la doi ani în închisoarea de corecție, după Legea 158.
- Ești sigură că nu e ea ? - Nu, nu e copilul meu.
- Nu poate să fie ea ! - Uită-te bine !
Nu e copilul meu !
- Unde te duci ? - Nu e ea !
Stai !
- Ce este ? - Cum merge ?
- Stau acasă, n-am clienți. - Urcă-te !
- Din nou ? Lasă-mă ! - Urcă-te !
- Nu te mai lua de mine ! - Am zis să te urci !
Grăbește-te ! Mi-a trecut pauza de masă.
Copilul meu !
De unde ești ?
Ai avut noroc azi ?
Ai bani ? Împrumută-mi !
Îi iau eu.
Mai ai ceva ?
Eu am venit primul.
Altceva ?
Stai, nemernicule !
Vii cu noi ? Locuim aici.
- Ești sigură ? - Da.
Ai venit...
De cât timp e așa ?
De doi ani.
Lasă-ne singure.