Serija je zasnovana na doživljajima Kristijane F.
Pojedinci i događaji u njenom krugu prijatelja
i okruženju su izmenjeni ili fiktivni.
Ovo je tvoje.
Protiv bolova su.
Ne koristimo hemijska sredstva. Imamo nešto bolje.
Skini se.
Šta?
MI DECA SA STANICE ZOO
Svi smo jako zadivljeni Babetinim talentom.
Razvijajte ga.
Otpustićemo je bez lekova zbog njene tendencije ka zavisnosti.
Još jednom: nećete joj pomoći ako pokušate da je izolujete.
Zdravo, tetka Luiza.
Bogati i siromašni se dele uporedo sa slobodnima i robovima.
Prelaz na privatnu svojinu se postepeno produbljivao, uz prelaz na monogamiju.
Uža porodica je postala ekonomska jedinica u društvu
Tačno tako je patrijarhat zamenio robovlasničko društvo.
Žena je muškarcu ono što je rob gospodaru.
Savez srodnih plemena svuda postaje neophodnost.
Razumeš li?
Da. Čitaj dalje.
Da li ptice lete?
Da. Hvala.
Da li ptice lete?
Ne. Hvala.
Dobro veče. Da li je Beno tu?
Želiš li pivo?
Dragi oče, žao mi je, ali morali smo da odemo
Morali smo...
Mislio sam da ste zajedno otišli. Ti i moj dečak.
Iz Praga je.
Sedi malo.
Šta misliš?
Da li bi otac trebalo da prijavi sopstvenog sina policiji?
Imao sam taj štedni račun 23 godine.
Kakav seronja.
Otvorio sam bolovanje.
Prvi put.
Zdravo, plačipičko!
Ti si hteo da dođemo ovamo. Malo slobode, rekao si.
Ja sam to uradio.
Ozbiljan sam.
Pazi, most! Ah!
Hajde, pomozi mi!
Ne zajebavaj me.
Hajde, daj mi malo.
Da li si promenio mišljenje o meni?
Ne.
Ti si mi najbolji drug.
Najjači čovek kog znam.
Ono što se desilo je bila nezgoda.
Ovako?
Zdravo, ovde Kristijana.
Babsina drugarica. Da li je tu?
Nisi dobrodošla ovde.
Nemoguće. Kako se ovo desilo?
Možemo da pomognemo samo onima koji žele da im se pomogne.
Znate... Kristijana je zapravo veoma lepo napredovala.
Samo je vratite ovamo kad je nađete.
Mamice, jesi li za malo lezbijske akcije? -Tražim ćerku.
Kristijana. Tamna kosa do ovde.
Tvoje visine. -Gomila kurvi tako izgleda.
Moja ćerka ne radi to. -Kako da ne.
Videla sam takvu u klonji na Bilovbogenu, bila je skroz urađena.
Kristijana!
Gubi se, pizdo!
Ne dodiruj me! Gubi se!
Mama!
U Narkononu su rekli da mogu da spavam kod kuće.
Znam da si pobegla.
Vratićeš se u Narkonon istog časa.
I nećeš se vratiti
dok ne budeš potpuno normalna!
Mama?
Ne vraćam se u Narkonon!
Teraju me da radim neke čudne vežbe tamo!
Mama!
Mama, ne pomažu mi!
Ne mogu da me spasu!
Izgubila sam dete.
Ne, nisi.
Hvala.
Šta se desilo, devojčice?
Dobro jutro.
Moram da idem. Imam matematiku.
Izvoli.
Dobar dan, imate li sitno za metro?
Hvala.
Imate li sitno za metro?
Imate li sitno? -Gubi se.
Pička ti...
Kristijana.
Babsi!
Gde si se sakrila?
Bila sam na klinici za odvikavanje.
Tamo su se starali o meni i sad sam skroz čista.
To je super!
Ja sam u Narkononu, ali trenutno pauziram.
Malo osmatram scenu.
Ali, uskoro se vraćam, pa ću i ja biti čista.
Da li bi htela nekad u Saund, malo da partijamo?
Bolje ne.
Možda posle škole radim u pozorištu, kao šminkerka.
Idem na časove crtanja.
Ovaj... di-džej je pitao za tebe.
Dižan?
Jako se zabrinuo za tebe.
Bilo bi lepo da ga vidiš opet.
Subota u 9?
Karin je na izdisaju, Roberte.
Naći ću svoju ćerku. Možeš li da mi pozajmiš 100 maraka?
Šta ćeš sa 100 maraka? -Moraš da razmišljaš strateški.
Već mi duguješ 200. -Čoveče, samo ću pozajmiti.
Krešeš moju ženu, to je najmanje što možeš da učiniš.
Ja sam tvoja žena!
Hvala.
Imaš li novac za mene?
Hej! Imaš li novac? -Začepi gubicu.
Hej!
Da li si je video?
Pogledaj je. To je Kristijana, moja ćerka.
Da, video sam je negde.
Kako se zoveš? -Spidi.
Ne, kako se stvarno zoveš? -Spidi.
Dobro, Spidi... Uzmi ovo da ne bi zaboravio njen lik, jasno?
Ako je vidiš ili saznaš gde je, odmah mi javi.
Ako to uradiš... Je li?
Onda...
ćeš dobiti lepu debelu stotku, razumeš?
A ovo je moj broj.
Dobro ga pazi.
Evo.
Nemoj da zasereš.
Čula sam da te puštaju.
Da, Služba za zaštitu dece se umešala.
Bilo bi lepo da sam to saznala od tebe, a ne od prokletog Šrotmana.
Hoćeš li mi pisati?
Naravno.
Vidi.
Uvek možeš tamo.
Možda se vidimo kad i ja izađem.
Vidimo se kasnije. Želim vam lepo veče.
Na šta to ličiš? -Idem na sastanak s dečkom.
Da li je... fin? -Da, bako.
Veoma ljubazan i lepo vaspitan.
Ali, vratićeš se kući do ponoći, zar ne?
Obećavam.
Dobro.
Babsi!
Jesi li ga videla? -Još uvek ne. Super izgledaš!
Treba zajedno da odemo u šoping.
Šta ćeš da popiješ?
Vino?
Čašu vina!
Pojaviće se, ne brini.
Kako si ludo zaljubljena!
Ne, nisam.
Ne poznajem nikog ovde.
Beno je pobegao s Mihijem.
Ostavio me je na cedilu.
Nisam to očekivala od njega. Kakav seronja.
Tražio si me?
Kristijana kaže da si me tražio.
Tebe? -Da, mene.
Babsi.
Ne brini za mene.
Dobro sam.
Tražio sam jednu Babsi, ali to nisi ti.
Pođi sa mnom.
Vreme je da idemo kući, smestimo se i isfiksamo.
I ja moram kući.
Prošla je ponoć. Sad je svejedno.
Bilo mi je lepo s tobom Kristijana. -Babsi... Babsi...
Molim te, ne napuštaj me.
Imaš ključ?
Gde je Ginter?
Dajem mu metahalon svako veče da bih imala svoj mir.
Zašto svi moraju da odu?
Ne mogu da verujem da Beno nije tu.
Zašto su svi momci sranje?
Zaboravi Dižana.
Ponašao se kao da me ne prepoznaje.
Lagala sam te.
Nije pitao za tebe.
Žao mi je.
Opraštam ti.
Hej, Banano, moram da idem.
Nikad... više... me ne nazivaj Bananom.
Prekini, upišaću se.
Sećaš se onog kad ti je trebalo sto godina da se ispišaš u Saundu?
Čoveče! Toliko si mi nedostajala.
Nemoj još da ideš.
Želiš li?
Ne.
Živimo najbolji život na svetu.
I?
Možda vam nije suđeno.
Tebi i horsu.
Dođi.
Ako nije tamo, zaboravi na stotku.
Otvaraj!
Kristijana? -Sranje.
Kristijana! -Moramo da idemo.
Kristijana!
Uhvati je!
Ustani! Hajde!
Beži, Babsi.
Šta se dešava?
Jebeni perverznjaku!
Ovo je iznenađenje. -Da, obavestili su me.
Hajde. Idemo kući.
Gde su Nils i Nikol?
Rekla sam im da si kod tetke Inge na Zapadu.
Nisam htela da svi znaju.
Stela, umeš ti da zasereš,
ali krasti od starica je neljudski.
Ideš li?
Stela!
Tako.
Tako znači?
Baci to.
Baci to!
Slušaj, mlada damo... Kunem se, imaš li još...
Ne, to je sve.
Napravila sam čaj.
Dakle, preselićeš se ovamo, svako jutro ću te voditi u školu,
a onda i iz škole.
Kad nismo tu, zaključava se.
Ne možeš da me zatvaraš. -Drugačije nećeš naučiti.
Hajde, Lamai.
Ostaje ovde?
Danas čak nije bilo ni studenata.
Biću srećna ako dobijem četvrt grama.
Imam dosta, podelićemo.
Hvala.
Znaš li gde mogu da blejim noćas?
Draga Kristijana,
Kako sam mogao onda da ti ne pišem
kad si bila u bolnici u Ajsfeldenu?
Govoriš mi tako lepe stvari. Predivne rečenice.
Šta sam ja tebi mogao da napišem?
Jednostavno nisam znao šta da ti kažem,
ali sve vreme sam ti pisao u svojoj glavi.
Ovo je prvi put da sam uspeo da zabeležim reči na papiru.
Rado bih s tobom otišao u Pariz.
Sve u glavi mi je bilo zapetljano: nabavljanje, hors, sve.
I pored svega, Mihi.
Mihi je uvek bio tu.
Sve niti su se upetljale. Ja sam bio muva zatočena unutar svega toga.
Nekako sam zarobio samog sebe i nisam znao kako da se oslobodim.
Sada znam da mi je mesto uz tebe,
da moramo zajedno da odletimo
i da samo tebe volim.
Jedva čekam da se opet vidimo.
Tvoj Beno, koji te voli.
Šta to radiš?
Ništa.
Šta je to? -Nije ništa.
Daj mi to! -Ostavi ga!
Kakva si ti jebena kukavica.
Ovo nikad neće uspeti.
Ti nećeš uspeti bez mene, Beno. Znaš zašto?
Jer si kukavica. Ti si jebena kukavica, čuješ li me?
Na taj način kapitalista
nastavlja da uvećava svoje bogatstvo,
dok proleteri žive u sve nesigurnijim uslovima.
Razumeš li?
Nisam glupa.
Zdravo, ovde Beno.
Je li Kristijana tu? Mogu li da razgovaram s njom?
Gde je onda?
Zašto... Halo? Halo!
Ne sad!
Halo, opet Beno.
Gde mogu da je nađem? U Narkononu?
Ali... Halo? Halo?
Dečko, jesi li gotov? -Prekinite!
Do moga! Sranje!
Začepi gubicu!
Zdravo, ptičice.
Pokaži mi. -Požuri.
Da.
Dogovorili smo se! Trebaju mi gaćice koje si nosila.
Imamo nalog za hapšenje.
Tvoj otac je podneo prijavu protiv tebe.
Za krađu i falsifikovanje dokumenata.