Tag et friskt og ømt kys
Tilsæt en stjålen nats lykke
En pige, en dreng
Lidt sorg, lidt glæde
Det er, hvad minder er lavet af
Tilsæt derefter bryllupsklokkerne
Et hus, hvor de elskende bor
Tre små børn for smagens skyld
Rør godt rundt i dagene Se, hvordan det smager
Det er de drømme, du vil nyde
Med hans velsignelser ovenfra
Server det med masser af kærlighed
En mand, en kone, en kærlighed
SUSSEX-KYSTENS AMBULANCETJENESTE
-Skal jeg hjælpe? -Vi klarer det.
Okay.
Det er, hvad minder er lavet af
Sådan, hr. Hazelwood.
Sikket dejligt sted, du skal være, ikke?
Og der er udsigt til havet.
Er du sygeplejerske?
Lærer.
Eller det var jeg.
Jeg er pensionist.
Pamela vil vaske ham og stå for øvelserne.
Jeg vil undersøge ham og justere medicinen to gange om ugen.
Du står for måltiderne med mere, når vi ikke er her.
-Jeg forstår. -Han kan spise selv.
Han spilder lidt indimellem. Hold øje med, han ikke kvæles i maden.
Han har synkebesvær. Maden skal skæres i småbidder eller moses.
Og jeg skal sørge for, at han drikker nok vand.
Jeg har læst på det.
Du fortjener en guldstjerne. Det er hans personlige ejendele.
De ankom til hospitalet, efter han solgte huset.
Er der andet, jeg skal vide?
Ingen cigaretter. Han vil prøve at få en ud af dig.
Dem har vi ikke i huset.
Okay.
Kom så, Bobby! Kom!
Hvad foregår der?
Jeg troede, han skulle være i gæsteværelset.
Han er ikke i fængsel.
Det er mit hjem, ikke?
Helt ærligt, jeg holder ikke til mere.
Der er steder for invalide.
Har du besøgt den slags steder?
Desuden sagde du ja.
Du opgav ikke, før jeg indvilligede.
Det virkede som det rigtige at gøre.
Nar ikke dig selv. Du ved, hvorfor du bragte ham hertil.
Hvorfor?
For at straffe ham.
Det er latterligt.
Det latterlige er, at du opvarter ham.
31. JULI 1957
Der er en spændende artikel i kunstsektionen.
En ung kvinde er blevet indstillet til Turnerprisen
med værket "Min seng."
Det er præcis, hvad det er.
Og den er uredt.
Alle taler åbenbart om det.
Jeg vil gerne se det.
Det var dig, der lærte mig at se på kunst.
Kan du huske det?
Ryge.
Jeg ved ikke...
Jeg forstår det ikke.
Ryge.
Du vil ryge.
Nigel siger nej.
Du fik et slagtilfælde.
Det kan forårsage et nyt.
Patrick, jeg kan ikke give dig lov til at...
Gå!
Gå?
Fint.
Skiderik.
Lille spejl
På væggen der
Er hun den skønneste
Af dem alle?
Fortæl mig det
Fortæl mig det, lille spejl
På væggen der
Du ville spørge.
-Det var din idé. -Han er din bror.
-Gør dig ikke for store håb. -Det gør jeg ikke.
Han kan lide højrøstede, storbarmede typer.
Hvad siger damerne? Bliver vi våde i dag?
Marion kan ikke svømme.
Jo, jeg kan. Jeg er bare ikke særlig god til det.
Hun vil bede dig om en lektion, Tom, men hun er for genert.
Sylvie!
Skal jeg ikke give dig en lektion?
-Nej! -Kom nu!
-De er et par fjollehoveder, ikke? -Jo.
Jeg genkendte dig knap nok.
Det er længe siden, du besøgte os sidst.
-Jeg gik på seminariet. -Det sagde Sylvie.
-Hvor aftjente du din værnepligt? -Nordpå.
Godt, det ligger bag mig.
Jeg er politimand nu.
Det hørte jeg. Det må være en tilfredsstillelse.
Du kan ikke være vandskræk resten af livet.
Det er for koldt.
Du kan starte i poolen, hvis du vil.
Okay.
Honningdråbe
Så sød, så fin
Kan du ikke smage
At du bliver min
Det er koldt.
Ja. Når jeg siger til...
...slipper du og retter benene bagud.
Armene ud.
Og... spark.
Svøm.
Undskyld!
Sådan.
Fint. Du har det!
Tak for svømmetimerne.
Du klarede det fint. Bliv ved med at svømme.
Jeg må hellere tage hjem.
-Jeg tænkte på... -Ja?
Du er lærer, så du må være lidt af en bogorm.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal tage det.
Men det er nok sandt.
Undskyld, jeg mente ikke...
Jeg læser ikke så meget.
Men jeg mener, man skal forsøge at forbedre sig.
Det er jeg enig i.
Kan du anbefale mig nogle bøger?
Til gengæld kan jeg give dig flere svømmetimer.
Ja, det vil jeg gerne.
Anbefale bøger.
Fantastisk!
Hvad med kunst?
Mener du bøger om kunst?
Jeg har aldrig set på kunst.
Nu kan jeg måske få noget ud af det.
Det er en begyndelse.
Har du en bestemt kunstner i tankerne?
Er der en maler ved navn Turner?
Det må være J.M.W. Turner. Ja.
Skat
Savner du ikke en mand som mig?
Du klarer det rigtig godt.
-En mere? -En mere.
Skat
Savner du ikke en mand som mig?
Vi kunne blive så lykkelige sammen
Og skabe en familie
TEST DIN STYRKE
SKYDETELT
Ja, skat
Katten, tak.
Værsgo.
Vinder!
Tak.
Nej.
Ikke i dag. Gå ind.
God dreng.
Hej, Bobby.
Hvad pokker tror du, du laver?
Giv mig den!
Patrick! Stop.
Du kan starte en ildebrand.
-Hvad? -Hvor er Tom?
Hvor Tom er?
Han går tur med Bobby.
Nej.
Han svømmer.
-Nej! -Han vil ikke se dig!
Han vil ikke nærme sig dit værelse.
Han tilgiver nok aldrig, at jeg bragte dig herhjem.
Museet?
Du har sikkert været her før.
Ja.
Men er du nogensinde blevet vist rundt
af direktøren for gallerierne for vestlig kunst?
Nej. Hvordan har du...
Han anmeldte en ulykke på min vagt.
Intet alvorligt. Men han inviterede mig på en privat rundvisning.
Jeg tænkte, Marion ville nyde det mere end mig.
Læg mærke til lyset, der rammer toppen af de brusende bølger.
Man føler, de kan knuse en eller trække en med ned.
Blake forsøger at overraske sanserne såvel som ånden.
Hans værker er så lidenskabelige.
Man skal bare lade sig opsluge af det.
Dette er et af mine yndlingsmalerier.
Lazarus' genopstandelse af Jan Lievens. Han var Rembrandts samtidige.
Forbløffende.
Præcis.
Tusind tak.
Det var pragtfuldt.
Jeg ved ikke, om I er fri på fredag. Jeg har koncertbilletter.
-Tag med mig. -Jeg har aldrig været til koncert før.
Det er op til Marion.
Selvfølgelig.
Så ses vi. Klokken 19.
Tak.
Det var sødt af ham at invitere os.
-Så når vi desværre ikke på biblioteket. -Vil du ikke af sted?
-Jeg kan sige det. -Nej. Så bliver han såret.
Han må ikke have mange venner, hvis han inviterer os.
Jeg tror bare, han kan lide dig.
Vær ikke fjollet.
-Jeg elsker vinen. Den minder mig om Rom. -Har du rejst meget?
Museet sender mig til Italien for at hente nye værker.
Jeg forsøger altid at holde fri et par dage og tage på eventyr.
Hvad med dig?
Muligheden var der ikke. Jeg får den måske aldrig.
Du skal drømme. Intet sker, medmindre man drømmer om det først.
Drøm, Marion! Kom så.
Så tror jeg, det skulle være Venedig.
Du er romantiker.
Det ved jeg ikke.
Jeg har en forestilling om, at Venedig er af den anden verden.
Det er den.
Personligt ville jeg gerne se Rusland.
Der foregår min yndlingsroman, Anna Karenina.
-Jeg har ikke læst den. -Det skal du!
Det er den mest tragiske kærlighedshistorie.
Og den mest sande,
for alle kærlighedshistorier er tragiske, ikke?
Det håber jeg ikke.
Lad os skåle.
-For Marion. -Nej. For os alle.
-For os alle. -For os alle.
-Skål.
Jeg lyser op
Når lysene tændes i London
Jeg lyser op...
...som aldrig nogensinde før...
I finder mig på nattesjov
I finder mig blandt lutter smil
Jeg lyser op Så jeg kan ses i miles omkreds!
Byen vil vågne...
...når lysene tændes i London
Vi lyser alle op ligesom The Strand Bare meget, meget mere
Og før festen er slut
Bliver brandvæsenet tilkaldt
Til det mest oplyste sted, du har set
Pamela kan ikke komme. Jeg vasker dig.
Hun kommer først på fredag. Du trænger til at blive vasket.
Tro mig. Jeg synes ikke bedre om det end dig.
Du får en af disse bagefter, hvis du opfører dig pænt.
Der er en smuk kuppel foroven,
hvilket er meget typisk for indisk arkitektur.
Fredeligt, ikke?
Den er til minde om
de modige indiske soldater i 1. Verdenskrig.
Den er bygget af italiensk marmor.
Sendt hertil fra Sicilien.
Må jeg gøre dig selskab?
Ja.
Vi tog i operaen.
Verdi. Det var smukt.
Inviterede Patrick jer igen?
Han hørte, at jeg altid havde drømt om det.
Så han insisterede.
Hvad?
Hvor længe har du og Tom kendt hinanden?
Siden i sommers.
Og har han gjort tilnærmelser?
Tom er en gentleman. Hvad vil du sige?
Det er bare...
I tre tilbringer så meget tid sammen.
Er Tom ikke jaloux?
Hvorfor dog det?
Du og Patrick passer vist bedre sammen.
Så mange fælles interesser.
Er du sikker på, du vil være sammen med Tom?
Jeg må indrømme, at Patrick er flot.
-Men... -Men?
Med Tom
er jeg ligeglad med dannelse, grammatik eller manerer.
Om han bøvser, når han drikker øl, eller falder i søvn i operaen,
hvilket han gjorde, og det gjorde Patrick uendelig irriteret.
Trods alt det...
...er han bare perfekt.
Han er Tom.
Besvarer det dit spørgsmål?
Jeg tror, du siger, du er forelsket.
Og Tom?
Det vil glæde dig,
at vi skal ses i weekenden. Kun os to.
Din idé?
Hans.
Vil du have en til?
Jeg har knap nok rørt den her.
Ja.
Har Sylvie det godt?
Som hun plejer.
Er du okay?
Lad os gå. Vi kan ikke snakke her.
Forsvind!
Hvad fanden er der galt med dig?
Hvad?
Hvorfor kan vi ikke få en drink som andre par? Eller danse?
Jeg vil vise dig et sted.
Okay?
Vil du have en drink?
Hvad vil du have?
Whisky?
Cognac?
Brandy?
-Er det Patricks lejlighed? -Ja.
Han er i London. Han gav mig nøglerne til den, mens han er væk.
Du bad om...
Whisky, tak.
-Skål. -Skål.
Er det dig?
Det er godt, ikke?
Han siger, almindelige folk har de bedste ansigter.
-Sad du model til dem? -Sådan mødte jeg Patrick.
Det sagde jeg jo.
Du sagde, han anmeldte en ulykke.
Jeg viste dig ikke det hele. Kom.
Det skulle være dejligt for dig.
Det er dejligt.
Jeg ville fortælle dig...
Jeg ville spørge dig om noget.
Noget, der er svært at sige.
Prøv bare.
Jeg vil giftes med dig.
-Jeg er ikke god til det her. -Jeg vidste ikke...
Jeg har aldrig prøvet på noget før, fordi jeg var bange, tror jeg.
For mig?
For at blive voksen.
Ægteskab er et stort skridt.
Og du virkede så betaget af Patrick, at jeg...
Nej, det er ikke sandt, Tom. Det er slet ikke sandt.
Jeg er bare... Jeg troede ikke, du var interesseret i mig. Det er alt.
Vi er bare to forvirrede mennesker, ikke?
Det ser sådan ud.
Vil du tænke over det?
Du er meget heldig.
Det kører for mig.
Det er tid til hans piller.
Han snakkede i dag.
-Vil du vide, hvad han sagde? -Egentlig ikke.
"Hvor er Tom?"
Det spurgte han om.
Jøsses, Marion. Hvad vil du have, jeg skal gøre?
Du har slet ikke set ham, siden han kom herhjem.
Og jeg vil ikke.
-Send ham væk, hvis han gør dig trist. -Det mener du ikke.
-Jo! Jeg sagde det fra starten. -Vi skylder ham efter det, der skete.
Vi lagde det bag os for længe siden.
Vi lagde det ikke bag os. Vi holdt bare op med at tale om det.
Jeg vil ikke høre et ord mere. Spiller vi eller ej?
Hvordan? Hvordan skete det her?
-For fanden da. -Jeg skulle være gift
og nyde alle de gode ting, der følger med. Se mig nu.
Der er ingen lidenskab.
Alt var fint, indtil du bragte ham herhjem.
Det er længe siden, alt var fint.
Hvis vi ikke forsøger at ordne det eller... Hvor skal du hen?
-På pubben for at få fred. -Og hvad gør jeg?
Hvordan finder jeg lidt fred?
-Send ham væk. -Nej.
Vil du af med ham? Gør det selv.
Den 29. juli 1957.
Ja?
Der er sket en ulykke. En ældre dame. Kan De komme hurtigt?
Jeg troede aldrig, jeg ville blive nødt til at opsøge en politimand.
Hvad pokker?
Hun ville ikke vente. Hun siger, hun hader politiet.
Det har jeg hørt før.
Ulykken var næppe alvorlig.
Jeg beklager ulejligheden.
Det er ingen ulejlighed. De gjorde det rigtige.
Man ved aldrig, hvordan den slags ender.
Tak, hr...
-Hazelwood. -Betjent Burgess.
Lad mig give Dem mit visitkort.
Jeg har aldrig brudt mig om ordensmagten.
Jeg har altid foragtet deres grove facon.
Det kritiske blik op og ned,
modviljen, de ikke kan skjule.
Men ham her var anderledes.
Hans øjne lyste, da han så kortet.
Er du på et museum?
Han havde aldrig besøgt Brightons fineste institution,
ikke engang med skolen.
Jeg havde mæslinger.
Jeg inviterede ham til at besøge museet.
Han virkede interesseret.
Jeg har tænkt på ham lige siden.
Han er flot, ja.
Men der er noget andet.
Uskyldighed kombineret med nysgerrighed.
Jeg vil gerne tegne ham,
men måske misforstår han mig.
Jeg havde nær glemt, at der stadig er uskyldige mennesker.
Hr. Hazelwood?
En betjent spørger efter Dem.
Sig til ham, at han må vente.
Han er flot af en betjent at være.
Der var han.
Jeg genkendte ham endda bagfra.
Det fine hoved.
De umiskendelige skuldre.
Det er et godt maleri.
Det er faktisk et mesterværk.
Se selv.
Jeg må alligevel have smag for kunst.
Smag handler om at vide, hvad noget får en til at føle.
Så hvad føler De?
Man fornemmer bølgerne.
Hvor stærke de er.
Som at svømme mod strømmen.
Spændende.
Og skræmmende.
Ja.
Sig ikke til de andre betjente, at jeg er bange for et maleri.
Jeg er amatørkunstner.
Maler De?
Jeg laver mest tegninger.
Af almindelige folk her i Brighton.
Sporvognskonduktører, bartendere og den slags.
-De ville være en perfekt model. -Mig?
-Det er jeg aldrig blevet bedt om før. -Det er ikke svært.
Men jeg vil gerne lære mere om malerier.
Jeg mener kunst.
Det er beundringsværdigt.
Er det? Hvorfor?
Fordi man altid bør forsøge at forbedre sig.
Så er jeg her.
Godaften, Patrick.
Rudy.
Det er Tom. Min fætter.
Hvordan går det?
Fint, tak.
Fætter?
Jeg ville ikke sige,
De er en betjent, der skal have tegnet sit portræt.
Det er der vel ikke noget galt i?
Dejligt sted.
Tak.
Jeg tog uniformen med,
hvis jeg skal have den på til portrættet.
Ja. Det ville være fint.
Godt. Hvis De vil skifte tøj.
Kan De lide at være politimand?
-Ja, det tror jeg... -Bevar posituren.
Undskyld.
Det tror jeg.
Hvad kan De lide ved det?
Er det en del af proceduren?
Jeg kan kun tegne Dem, hvis jeg kender Dem.
Jaså.
Jeg kan lide at gøre noget for offentligheden.
Beskytte folk.
Så giver jeg Dem flere point end de fleste af Deres kolleger.
Hvorfor?
De virker mere...
...fordomsfri end de betjente, jeg er stødt ind i.
Gør jeg?
Ja. Jeg plejer generelt at holde mig på afstand af politiet.
Man behøver ikke frygte en politibetjent, hvis man overholder loven.
-Selvfølgelig... -Problemet er kriminalitet.
Den må vi bare håndtere. Jeg ved ikke, om det er en god...
Har De lyst til en drink?
Tak, en øl, hvis De har.
Jeg har ingen øl.
Hvad med noget stærkere? Jeg vil drikke en whisky.
Hvad med Dem, betjent Burgess?
Whisky, tak.
Og det er Tom.
Tom.
Bliv der, din forbandede bølle!
-Hvad? Er jeg så fjollet? -Undskyld, men "bølle"?
Okay, jeg er ikke politibetjent.
Desuden klæder den dig bedre.
Og stoffet kradser.
Ligesom mig.
Nej, slet ikke som dig.
Er jeg en god model?
Trods din nervøsitet...
...ja.
Whiskyen hjalp. Jeg behøvede dog ikke tre af dem.
Du må tro, jeg er en drukkenbolt.
Hvorfor skulle en betjent ikke hygge sig, når han har fri?
Det er rigtigt.
Vil du virkelig hænge mit portræt op på museet?
En dag...
...håber jeg at udstille dem.
Forestil dig det.
Mit ansigt på et museum.
Synes du virkelig, det er godt nok?
Jeg synes, det er...
...vidunderligt.
Undskyld.
Undskyld ikke.
Jeg ved ikke, hvad der sker.
-Patrick, jeg er ikke... -Sig ingenting.
Måske bør vi ikke.
Er det i orden?
-Tom? -Vil du tjekke døren?
Se efter, at der ikke er nogen.
Der er ingen.
Hvordan gør du det?
Gør hvad?
Lever dette liv.
Man lærer at leve, som man kan.
Jeg kan ikke.
Det er et helvede at være alene.
Jeg ved ikke, om jeg får min politimand at se igen.
Det er fortvivlende tider,
når man må flygte ned under jorden som en kriminel
bare for at drukne sorgerne.
Derfor eksisterer steder som Argyle heldigvis.
Hej, Patrick. Hvordan går det i aften?
Nogenlunde, frøken Brown.
Ligesom mig.
Whisky som altid?
Hvad vil du drikke?
En dry martini.
Dry martini, tak.
Til os begge to.
Stop der!
Skide bøsser.
Hold ham!
-Afskum, det er vammelt... Kom her. -Rejs dig.
Du er anholdt.
Jeg var på vej...
Vil du stadig tegne mig?
Hvis du vil.
Hvis jeg vil?
Jeg troede, du ville.
Tegne mit portræt, en almindelig person.
Men det var ikke dét, vel?
-Du er fuld. -Du fik mig herhen under falskt påskud.
Du vidste, hvad du ville. Derfor bad du mig om at komme, ikke?
-Svar mig! -Slå mig bare!
-Du skulle ikke have rodet mig ind i det. -Du rørte mig først.
Det var forkert af mig.
Føltes det forkert?
Jeg beder dig...
...lad være.
Har du nogensinde tænkt på at blive gift?
Jeg havde en elsker.
Michael.
Vi var sammen i fem år.
Hvad skete der?
En gruppe bøller tævede ham ihjel.
Hold da kæft.
Hvordan holder du det ud alene?
Jeg er ikke alene, vel?
Vi skal være forsigtige.
Efter en hel flaske brandy
Er jeg vågen som en tusindfryd
Uden hovedpinepiller ved hånden
Jeg ryster ikke engang
Mænd er ikke en ny følelse
Jeg synes, jeg har gjort det ret godt
Men denne kvarte liter af en efterligning
Fik mig til at gå i kludder
Jeg er vild igen
Forført igen
Et smilende, klynkende barn igen
Forhekset
Bekymret og forvirret
Det er jeg
Jeg kunne ikke sove
Og ville ikke sove
Da kærligheden kom og fortalte mig
Jeg ikke burde sove
Forhekset
Bekymret og forvirret
Det er jeg
Jeg tabte mit hjerte
Men hvad så?
Han er kold
Jeg er enig
Han kan grine
Men jeg elsker det
Selvom det er mig, der bliver grinet af
Hvad? Der er ingen i miles omkreds.
Du kan bryde reglerne.
Ikke mig.
Det er meget romantisk af en politibetjent at være.
Jeg bør fortælle det.
Jeg har planer om at gifte mig.
Jaså.
-En mand bør gifte sig. -Ikke alle mænd.
Forleden blev jeg kaldt ind til chefen.
Han sagde, jeg klarede det godt.
Så sagde han: "Jeg må advare dig.
Nogle af de unge har haft svært ved at blive forfremmet her."
Synes du, det er fair?
Over for pigen.
-Hvad? -At gifte dig med hende...
For at beskytte dig, vil jeg kalde det.
Det er ikke kun derfor.
Jeg holder af hende.
Og jeg vil gerne have børn en dag.
Nej!
Siger du farvel til mig?
Nej. Det gør jeg ikke...
Skal jeg stoppe?
Nej.
Hvad skal vi så gøre?
Kan du dele mig?
Hvis det er nødvendigt.
Bobby! Kom her!
Kom så, Bobby!
Kom så!
-Det var en sød vielse. Helt perfekt. -Virkelig?
I er det smukkeste par, jeg nogensinde har set.
Patrick købte sættet til Tom.
Vi ser ham nok aldrig i det igen. Han synes, det ser fjollet ud.
-Jeg er så glad på dine vegne. -Tak.
Jeg er åbenbart den udvalgte til at udbringe en skål.
Hvor er vores smukke brud?
Lad os skåle for Tom og Marion,
det perfekte, civiliserede par.
Hr. og fru Burgess.
Hr. og fru Burgess!
Tom, det er vist kutyme at kysse bruden.
Du ser pæn ud.
Tak.
Skal vi slukke lyset?
Ja.
Undskyld.
Var det okay?
Ja, Tom.
Jeg gør det bedre næste gang.
Det var dejligt.
Jeg har en gave til dig.
Hvad?
Åh gud, Tom!
Du skulle have set dig.
Hej. Her er jeg som lovet.
-Tom, vil du hjælpe mig med alt det her? -Patrick?
Jeg lovede at lave en fabelagtig middag i anledning af brylluppet.
-Har Tom ikke sagt det? -Nej.
Det er jeg sikker på.
Bare i aften.
Så slipper I for mig.
-Du ser så glad ud, min kære. -Det er jeg.
Patrick er en fantastisk kok, ikke?
-Imponerende. Boeuf bourguignon. -Du får opskriften.
Du kan have det klar til Tom efter en hård dag med at fange forbrydere.
Det skåler jeg på.
Jeg tror ikke, jeg kan lave noget så fint.
Sludder. Du laver god mad.
Med Patricks hjælp kan du sikkert lære at lave gourmetretter.
Men med undervisningen og personalemøderne
når jeg knap nok hjem, før du kommer.
-Det lyder ikke godt. -Vil du blive ved med at undervise?
Det håber jeg.
Godt for dig. Hvis du nyder dit arbejde, hvorfor så stoppe?
Det skal jeg fortælle jer.
En mor bør blive hjemme hos børnene.
Tom, det er 1958. Uddannede kvinder som Marion har et arbejde.
Jøsses. Det overrasker mig, at du er så provinsiel...
Hvad ved du om det?
-Jeg... -Du ved intet om børn.
Om at være forælder eller gift.
Så stop med at fortælle mig, hvad jeg skal mene!
Vær ikke sådan en...
Undskyld.
Jeg har virkelig spoleret det, ikke?
Vi rottede os sammen.
Jeg var på din side.
Tom og jeg er gift nu.
Vi er nødt til at løse den slags selv.
Det er okay.
-Jeg må nok hellere gå. -Nej.
-Har du dine ting? -I bilen.
Tak for alt endnu en gang.
Det var så lidt.
-Hils Marion. -Det skal jeg nok.
Patrick er kørt.
Jeg skulle sige farvel.
Ved du, hvad jeg tror, fru Burgess?
Jeg vil lave morgenmad til dig til en forandring.
Har du lyst til det?
Marion?
Hvad er der galt?
Jeg skal nok rydde op. Du behøver ikke gøre noget.
Jeg vil ovenpå med dig.
Okay.
Det er smukt, synes du ikke?
Patrick.
Du har ikke spist.
Jeg er bekymret.
Er der noget, jeg kan gøre for dig?
Vil du hellere bo på plejehjem?
De er rædselsfulde, men hvis du er ulykkelig her...
Vil du tilbage?
Ja.
Okay.
Den 25. maj 1958.
Nu, de er gift, kan jeg mærke, at han glider fra mig.
Tom...
Spoler det ikke.
Hvordan?
Ved at spørge om næste gang.
Ved du, hvor længe det er siden, vi så hinanden sidst? Hvor mange dage?
Jeg må hellere gå.
Vær nu sød. Bare et par minutter mere.
Marion venter mig efter min vagt.
Et minut mere.
Hun vil have et barn.
Du bliver en vidunderlig far.
Jeg har noget til dig.
En gave.
En guide til Venedig?
Jeg skal dertil i næste måned.
Hvorfor tager du ikke med?
Til Venedig?
Bare os to.
Ikke noget med at se på uret og haste hjem.
Eller skjule det.
Ingen løgne.
-Ville du ikke nyde det? -Jeg er gift.
Gifte mænd har også ret til at rejse.
Nogle mænd tager på fisketure med vennerne.
En mand bør tage sin kone med på ferie snarere end en kammerat.
Men dette er ikke en ferie.
Museet betaler for en assistent,
og jeg tilbyder stillingen til dig.
-En rigtig stilling? -De betaler 35 pund.
-Det er næsten min månedsløn! -Godt.
Jeg booker en suite på et af mine yndlingshoteller.
Hvad skal jeg sige til Marion?
-Jeg kan ikke. -Så siger jeg det til hende.
Sår hende ikke, Patrick.
Hun er en vidunderlig person.
Følg med mig.
Hvad I gør...
...sang, dans, gå i biografen.
Vi skal se Punch and Judy herovre.
Det er kunst. Det bevæger sig og inspirerer ligesom alle malerierne.
Godt, har I hygget jer?
-Ja! -Ja? Godt.
Frøken Stewart giver jer en slikkepind hver, okay?
Farvel.
Det har været en skøn dag.
Børnene nød det. Vi må hellere komme tilbage til skolen.
Jeg har et arbejde til Tom.
-Hvad? -Kuratorassistenten kan ikke rejse.
Jeg var på nippet til at aflyse, da Tom reddede mig.
-Undskyld... -Turen til Venedig.
Tom skal være min assistent, når jeg henter nye værker.
En masse skal køres til stationen. Han vil klare det fantastisk.
Jeg har sørget for en rundhåndet betaling.
Har han ikke nævnt det?
Selvfølgelig.
Tak, fordi du tager det så pænt.
Naturligvis.
Kom, børn.
Marion?
Du tager til Venedig med Patrick.
Det er ikke afgjort.
Hvorfor bør jeg ikke?
Patrick er seksuelt pervers.
Sikke noget sludder.
Det er åbenlyst, Tom, for alle undtagen dig.
Du tager fejl!
Vil du se perverse folk? Kom ind på stationen. Så viser jeg dig nogle.
De smører ting i ansigtet, rouge, de bærer smykker. Det er patetisk.
De går på en særlig måde.
-Man kan se dem på lang afstand. -Okay.
Jeg har forstået det.
Han skal til Venedig i forretningsøjemed. Jeg bliver betalt.
-Han forsøger at ødelægge vores ægteskab. -Ved du hvad?
Jeg begynder at tro, du har en sjofel tankegang.
Jeg er i syv sind.
-Jeg må gøre noget. -Nu skal du høre, hvad vi gør.
Vi taler ikke mere om det.
Jeg går ind i det andet rum.
Jeg vil have, du tager dig sammen.
Vi drikker te, og så glemmer vi det.
Marion? Tag dig sammen.
Det er en altfortærende kærlighed.
Jeg har ondt af folk, der aldrig har været så forelskede.
Du har været distræt hele ugen.
Der er noget galt. Du bør tale om det.
Tom er væk.
Væk?
Han er... sammen med Patrick.
De er i Venedig for at hente værker til museet.
Patrick er homoseksuel.
Pas på med at sige den slags ting.
Han er i Venedig med min mand.
Og Tom?
Jeg tror, han har...
...tendenser, som Patrick opmuntrer.
Hvad skal jeg gøre?
Gøre?
Jeg er nødt til at hjælpe ham. Jeg er hans kone.
-Hjælpe? -Med at forandre sig.
Det skal han!
Marion, hør på mig.
Jeg er ked af at sige det, men det er det bedste, jeg kan gøre.
Han forandrer sig ikke.
Det er bedst for jer begge, hvis du accepterer det.
Han skal opgive det!
-Det kan han ikke. -Stop med at sige det!
Han vil forandre sig.
Med min hjælp.
Det er bare ikke sandt.
Når jeg tænker på dem sammen, vender det sig i mig.
Det er ulækkert og forkert.
Hvis det er sandt, er jeg også forkert på den.
Hvad har du med det at gøre?
Jøsses. Vidste du det ikke?
Du skulle se dit ansigtsudtryk.
Du er...
Jeg har en i mit liv.
Som jeg elsker.
Ligesom du elsker Tom.
For fem sekunder siden var jeg én person for dig,
og nu er jeg en helt anden.
Hvad har ændret sig?
Det er unaturligt.
Hvad er naturligt ved dig og dit ægteskab?
Træk vejret igen.
Hr. Hazelwood, en herre vil tale med Dem.
En politimand.
Hr. Hazelwood, kan vi tale sammen?
POLITI
Denne vej.
Så fandt vi én til.
Marion!
Tom?
-Tom? -Patrick er blevet anholdt!
-De kom ind med ham. -Hvad?
Han så forbi mig, som om han ikke kendte mig.
Sænk farten. Fortæl...
Nogen meldte ham! Sikkert en fra museet.
-Du godeste. -De fandt en sjover,
der hævdede, at Patrick var sammen med ham.
Vi kan lægge alt dette bag os og starte forfra på vores ægteskab.
Det handler ikke om os!
Patrick kommer i fængsel, og det er slut for mig.
Hvorfor?
Hvis de ved det med Patrick, ved de måske...
Er det sandt?
Dig og Patrick.
Ja, det er sandt!
Nu sladrer nogen.
De finder ud af det hele, og så er det slut.
Så får alle at vide, hvad jeg...
Jeg er ked af det.
Jeg ved, jeg har svigtet dig. Jeg løj.
Hvad skal jeg gøre?
-Ingen får det nogensinde at vide. -Hvordan?
Patrick ville aldrig fortælle dem det.
Du kender ikke politiet.
Patrick ville ikke gøre det.
Bare rolig.
Vi finder en advokat til Patrick.
En god en.
De kan indkalde mig som karaktervidne.
Jeg er så ked af det.
Undskyld.
Jeg er ked af det.
Hr. Hazelwood gav min klasse en rundvisning på museet.
Havde De under besøget grund til at tro,
at hr. Hazelwood udgjorde en fare for Deres elever,
eller at han på nogen måde var en dårlig indflydelse?
Tværtimod, børnene elskede ham.
Tror De, at hr. Hazelwood er i stand til
at udføre de handlinger, han er sigtet for?
Grov usædelighed i fuld offentlighed
til fare for moralen?
Nej, det gør jeg ikke.
Tak.
Fru Burgess.
Kender De hr. Hazelwood i en anden egenskab
udover professionelt?
Ja.
Han er en ven.
En nær ven af Deres mand, ikke sandt?
Både min mand og jeg betragter ham som en ven.
Men han og Deres mand har et særlig nært forhold, ikke sandt?
Så nært, at de rejste til Italien sammen for nylig.
Det var en forretningsrejse.
-Tog Deres mand med i forretningsøjemed? -Som hans assistent.
Assistent?
Ja.
Fru Burgess, jeg vil læse et uddrag fra en af Patrick Hazelwoods dagbøger,
som blev fundet i hans hjem, da han blev anholdt.
Noget af det er desværre ret malende.
Dette er fra en side dateret den 31. juli 1957.
"Jeg genkendte ham endda bagfra.
Det fine hoved.
De umiskendelige skuldre.
Min politimand stod levende foran mig i al sin pragt."
Fru Burgess?
Hvem er "min politimand"?
Det aner jeg ikke.
Måske vil et mere hjælpe på hukommelsen.
Det er fra en senere dato.
"Vi har mødtes om eftermiddagen, hvis han kan slippe væk, eller om aftenen.
Men han har ikke glemt skolelæreren. I går tog han hende med til museet.
Hun er besidderisk af natur.
Hun rørte hans skuldre ved hver eneste lejlighed.
Hun vidste ikke, at mine hænder
havde rørt de samme skuldre aftenen før,
mens min politimand og jeg..."
Jeg stopper her, da det næste er på grænsen til det obskøne.
Fru Burgess, De er skolelærer, ikke?
-Jo. -Hvad er Deres mands stilling?
Fru Burgess?
Han er politimand.
Tal lidt højere.
Han er politimand.
Vi ses ved bilen.
Fru Burgess.
Hej.
Så du Nigel og hans ven?
De bor et par gader herfra.
Hvad er der galt?
Ingenting. Alt er fint.
Jeg ser en psykiater...
...der meget venligt har tilbudt at hjælpe mig med at ændre mig.
Er det ikke pænt af ham?
Hvad er der sket med dit ansigt?
Det er et fængsel, Marion.
Mit nye hjem.
I to år, faktisk.
Hvordan er maden?
Jeg vil ikke tale om maden! Fortæl mig om Tom.
Hvordan går det?
Han har fundet arbejde.
Jeg har bevaret min lærerstilling.
Så vi klarer det.
Vil du bede ham komme? Jeg har brug for at se ham.
-Jeg kan ikke... -Jeg er nødt til at se ham.
I må ikke røre.
Jeg spørger ham.
Men du må vide, han ikke kan komme.
Jeg beklager.
Alt det her må glæde dig.
Hvorfor skulle det glæde mig?
Du har vundet.
Patrick.
Ingen har vundet.
Bare du ikke havde gjort det.
Den tjener intet formål mere.
Jeg besøgte Patrick.
Han spurgte efter dig.
Hvorfor gjorde du det?
Alle andre har svigtet ham.
Tom, der er noget, jeg må vide.
Elsker du Patrick?
-For guds skyld... -Nej, det er vigtigt.
Elsker du ham?
Jeg elsker dig.
Jeg vil ikke miste dig.
Lad os ikke nævne hans navn igen.
Hvad sker der?
Jeg vil tale med dig.
-Skal du ud? -Tom, vær sød.
Jeg har forsøgt at hjælpe Patrick,
men han kæmper konstant imod.
-Og du er vred hele tiden. -Hvad fanden...
Lad mig tale.
Jeg bragte nok Patrick herhjem, fordi jeg har været så ensom.
Hvad mener du? Jeg er her altid.
Du er her aldrig. Du har aldrig været min.
Han var altid i dit liv. I vores liv.
Stop det pjat.
Sæt dig. Jeg laver te. Du siger, vi aldrig snakker, ikke?
-Godt. Lad os snakke. -Jeg rejser.
-Hvad? -Jeg kan ikke blive. Det slår mig ihjel.
Du bragte ham tilbage i vores liv. Du rodede op i alting.
Og nu rejser du. Hvad skal jeg så gøre?
Måske kan du endelig tage vare på dig selv.
Så er vi der igen. Jeg ødelagde dit liv.
Det gjorde du ikke.
Men du løj for mig.
Fra starten. Og du blev ved med at lyve. Du elskede Patrick.
-Og du elsker ham stadig. -Stop.
Stop nu.
I alle disse år har jeg bebrejdet mig selv, at jeg holdt jer adskilt.
Jeg har aldrig tænkt over, hvad jeg måtte undvære.
Jeg vil ikke lytte til det her.
Jeg meldte Patrick til museet.
Det var mig.
Da I var i Venedig, følte jeg mig så forrådt.
Og så kom dit postkort.
Det føltes, som om du hånede mig.
Jeg følte mig bare så ydmyget.
Så gik det op for mig,
hvordan jeg kunne vinde dig tilbage og redde vores ægteskab.
Jeg skrev et anonymt brev til Patricks overordnede.
Manden hedder Patrick Hazelwood.
Jeg sagde, jeg var bekendt med, at Patrick var homoseksuel,
og at han nok ikke ønskede, at museets gæster
blev udsat for sådan en person, især børn.
Den næste dag fortrød jeg det, og jeg har måttet leve med det lige siden.
Jeg forsøgte at råde bod på det ved at forsvare ham under retssagen.
Men du ved, hvad der skete.
Så jeg besluttede, at det eneste, jeg kunne gøre,
var at få dig igennem vores selvskabte rod.
Jeg tænkte: "Nu bliver han min.
Jeg får ham for mig selv."
Men det fik jeg ikke.
Du ødelagde ham.
Vi ødelagde hinanden.
Jeg burde ikke have forrådt dig.
Det var ikke rigtigt.
Men jeg kunne ikke sige det.
Du havde forladt mig,
og jeg ville have dig.
Men jeg ville også have ham...
Nigels nummer ligger der på bordet.
Og apotekerens.
-Du mener det ikke. -Vi gør ikke hinanden lykkelige.
-Selvfølgelig gør vi det. -Nej, Tom.
Du har havet. Din svømning.
Jeg kan ikke engang lide Peacehaven!
Da jeg forestillede mig livet som pensionist, så jeg museer, teater,
weekender i... Et eller andet.
Hvad skal jeg gøre? Tigge dig om at blive?
-Godt, jeg tigger dig. -Tom, Patrick sygner hen.
Jeg tror, han kan få det bedre, men jeg må fralægge mig ansvaret.
Du kan sende ham på plejehjem, men det håber jeg ikke.
Jeg håber, du beholder ham her og elsker ham. Det har I begge brug for.
-Jeg må gå. -Men...
-Jeg bliver hos min søster en tid... -Gå ikke.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke leve alene.
Tom, du er ikke alene.
Tekster af: Vibeke Petersen
Kreativ supervisor Lotte Udsen