‫השוטר שלי‬
‫קחו נשיקה אחת רעננה ועדינה‬
‫הוסיפו לילה גנוב אחד של אושר‬
‫נער אחד, ונערה‬
‫קצת צער, קצת שמחה‬
‫זיכרונות עשויים מזה‬
‫ואז הוסיפו את פעמוני החתונה‬
‫בית אחד שבו שוכנת האהבה‬
‫שלושה ילדים קטנים בשביל הטעם‬
‫הסעת חולים‬
‫ערבבו היטב במשך הימים ראו איך נשארים הטעמים‬
‫על החלומות האלה תתענגו פעם‬
‫עם הברכות שלו מלמעלה‬
‫הגישו אותם בנדיבות ובאהבה‬
‫גבר אחד, אישה אחת, אהבה אחת‬
‫שירות אמבולנסים חוף סאסקס‬
‫- שאעזור? - עדיף שתיתני לנו לעשות זאת.‬
‫כן.‬
‫זיכרונות עשויים מזה‬
‫בבקשה, מר הייזלווד.‬
‫הגעת למקום די יפה, נכון?‬
‫ועם נוף לים.‬
‫את אחות?‬
‫מורה.‬
‫כלומר, הייתי.‬
‫פרשתי לגמלאות.‬
‫פמלה תרחץ ותאמן אותו בכל יום.‬
‫אני אבוא פעמיים בשבוע, לבדוק את הנתונים שלו ולהתאים תרופות.‬
‫את תהיי אחראית על הארוחות שלו וכל דבר שיצוץ בהיעדרנו.‬
‫- אני מבינה. - הוא יכול לאכול בעצמו.‬
‫לפעמים הוא עושה מזה בלגן. תיזהרי מחנק עקב דיספאגיה.‬
‫קושי בבליעה. לחתוך את האוכל שלו לחתיכות קטנות, או למעוך אותו.‬
‫לוודא שהוא שותה כמות מספקת של מים.‬
‫כבר קראתי על זה.‬
‫מגיעה לך מדליה. אלה החפצים האישיים של מר הייזלווד.‬
‫הם הגיעו לבית החולים אחרי שהוא מכר את הבית.‬
‫יש עוד משהו שאני צריכה לדעת?‬
‫בלי סיגריות. הוא ינסה לשנורר ממך.‬
‫אנחנו לא מחזיקים אותן בבית.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, בובי! קדימה!‬
‫מה זה?‬
‫חשבתי שהוא יגור בחדר הפנוי.‬
‫הוא לא אסיר.‬
‫זה הבית שלי, נכון?‬
‫בשם אלוהים, יש גבול למה שאני יכול לסבול.‬
‫יש מקומות עבור נכים.‬
‫היית בתוך אחד מהמקומות האלה?‬
‫חוץ מזה, הסכמת.‬
‫לא הרפית ממני עד שהסכמתי.‬
‫נראה שזה הדבר הנכון לעשות.‬
‫אל תשלי את עצמך. את יודעת למה הבאת אותו לכאן.‬
‫למה?‬
‫כדי להעניש אותו.‬
‫זה מגוחך.‬
‫זה שאת משרתת אותו בכול. זה מגוחך.‬
‫31 ביולי 1957‬
‫פי-אייץ'‬
‫הנה, יש משהו מעניין במדור האומנות.‬
‫צעירה מועמדת לפרס טרנר‬
‫עם יצירה בשם "המיטה שלי".‬
‫זה בדיוק מה שזה.‬
‫לא מוצעת, לא פחות.‬
‫מסתבר שכולם מדברים עליה.‬
‫הייתי רוצה לראות אותה.‬
‫אתה היית זה שלימד אותי להסתכל על אומנות.‬
‫אתה זוכר?‬
‫לעשן.‬
‫אני לא...‬
‫אני לא מבינה.‬
‫לעשן.‬
‫אתה רוצה סיגריה.‬
‫נייג'ל אומר שאסור לך.‬
‫עברת שבץ.‬
‫זה יכול לגרום לך לשבץ נוסף.‬
‫פטריק, אני בהחלט לא יכולה לאפשר לך...‬
‫לכי!‬
‫ללכת?‬
‫בסדר.‬
‫בן זונה.‬
‫ראי ראי‬
‫שעל הקיר‬
‫האם היא היפה ביותר‬
‫בכל העיר?‬
‫תגידי לי‬
‫תגיד לי, ראי ראי‬
‫שעל הקיר‬
‫אמרת שתבקשי.‬
‫- זה היה הרעיון שלך. - הוא אחיך.‬
‫- לא הייתי מטפחת תקוות לגבי טום. - אני לא.‬
‫הוא אוהב נשים קולניות, בעלות חזה גדול.‬
‫מה אתן חושבות, גבירותיי? אנחנו נירטב היום?‬
‫מריון לא יודעת לשחות.‬
‫אני יודעת. אני פשוט לא כל כך טובה בזה.‬
‫היא רוצה לבקש שיעור, טום, אבל היא ביישנית מכדי לבקש.‬
‫סילבי!‬
‫מה דעתך שאני אתן לך שיעור?‬
‫- לא! - קדימה!‬
‫- הם שני ליצנים, נכון? - כן.‬
‫כמעט לא זיהיתי אותך.‬
‫עבר הרבה זמן מאז שבאת לבית.‬
‫- הייתי במכללה להכשרת מורים. - סילבי אמרה.‬
‫- ואתה היית מוצב... - בצפון.‬
‫אני שמח שסיימתי עם זה.‬
‫אני שוטר עכשיו.‬
‫שמעתי. זה בטח די מספק.‬
‫את לא יכולה לעבור את החיים כשאת פוחדת מהמים.‬
‫קר מדי.‬
‫בואי נתחיל בבריכה אם את רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫טיפת דבש‬
‫כל כך מתוקה, כל כך טובה לי‬
‫האם לא תטעמי‬
‫שאת תהיי שלי‬
‫קר.‬
‫טוב. כשאגיד לך...‬
‫אני רוצה שתמתחי את הרגליים שלך מאחורייך.‬
‫זרועות החוצה.‬
‫ו... תבעטי.‬
‫קדימה.‬
‫אני כל כך מצטערת!‬
‫הנה.‬
‫זהו. קלטת את זה!‬
‫תודה על השיעורים.‬
‫הצלחת לא רע. את צריכה להמשיך בזה.‬
‫נראה לי שאלך הביתה.‬
‫- חשבתי... - כן?‬
‫מכיוון שאת מורה, את בטח קצת תולעת ספרים.‬
‫טוב, אני לא יודעת איך להתייחס לזה.‬
‫אבל אני מניחה שזה נכון.‬
‫מצטער, לא התכוונתי...‬
‫את מבינה, אני לא ממש קורא.‬
‫אבל אני חושב שאדם צריך לנסות להשתפר.‬
‫אני מסכימה איתך.‬
‫את חושבת שתוכלי להמליץ לי על ספרים?‬
‫בתמורה, אוכל לתת לך עוד שיעורי שחייה.‬
‫כן, אני אשמח.‬
‫להמליץ על ספרים.‬
‫נהדר!‬
‫מה לגבי אומנות?‬
‫אתה מתכוון לספרים על אומנות?‬
‫מעולם לא הסתכלתי על אומנות.‬
‫עכשיו אני חושב שזה עשוי לתרום לי.‬
‫טוב, זו התחלה.‬
‫חשבת על אומן מסוים?‬
‫יש צייר בשם טרנר?‬
‫זה ג'יי-אם-וו טרנר. כן.‬
‫מותק‬
‫גבר כמוני את לא צריכה?‬
‫את מתקדמת ממש טוב.‬
‫- עוד אחת? - עוד אחת.‬
‫מותק‬
‫גבר כמוני את לא צריכה?‬
‫אנחנו יכולים להיות כל כך מאושרים ביחד‬
‫לנסות להקים משפחה‬
‫בדוק את הכוח שלך‬
‫מטווח‬
‫כן, מותק‬
‫החתול הזה, בבקשה.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫זוכה!‬
‫תודה.‬
‫היי, לא.‬
‫לא היום. תיכנס.‬
‫כלב טוב.‬
‫שלום, בובי.‬
‫מה לעזאזל אתה חושב שאתה עושה?‬
‫תן לי את זה!‬
‫פטריק! תפסיק.‬
‫אתה יכול לגרום לשריפה.‬
‫- מה? - איפה טום?‬
‫איפה טום?‬
‫הוא מטייל עם בובי.‬
‫לא.‬
‫טוב, הוא שוחה.‬
‫- לא! - הוא לא רוצה לראות אותך!‬
‫הוא אפילו לא מתקרב לחדר שלך.‬
‫אני חושבת שהוא לעולם לא יסלח לי על שהבאתי אותך לכאן.‬
‫המוזאון?‬
‫אני בטוח שהיית כאן בעבר.‬
‫טוב, כן.‬
‫אבל האם אי פעם היה לך סיור אישי‬
‫עם המנהל של גלריות האומנות המערבית?‬
‫לא. איך אתה...‬
‫הוא היה עד לתאונה במשמרת שלי.‬
‫מוזאון וגלריה לאומנות ברייטון‬
‫שום דבר רציני. אבל התחלנו לדבר, והוא הזמין אותי לסיור פרטי.‬
‫חשבתי, "מריון תיהנה מזה יותר ממני".‬
‫שימו לב לאור הפוגע בפסגות הגלים המתנפצים.‬
‫את מרגישה שהם יכולים למחוץ או להטביע אותך.‬
‫בלייק מנסה לזעזע את החושים וגם את הנפש.‬
‫יש כל כך הרבה רגש ביצירה שלו.‬
‫צריך רק לתת לזה להשפיע עליך.‬
‫עכשיו, זה אחד הציורים האהובים עליי.‬
‫"הקמתו לתחייה של לזרוס" מאת יאן ליוונס. הוא היה בן זמנו של רמברנדט.‬
‫מדהים.‬
‫בדיוק.‬
‫תודה רבה.‬
‫זה היה נהדר.‬
‫אני לא יודע אם אתם פנויים ביום שישי. יש לי כרטיסים לרסיטל.‬
‫- תצטרפו אליי. - מעולם לא הייתי ברסיטל.‬
‫אבל זה תלוי במריון.‬
‫כמובן.‬
‫טוב, אז נתראה. בשעה 19:00.‬
‫תודה.‬
‫כל כך נחמד מצידו להזמין אותנו.‬
‫- חבל לי להחמיץ את הביקור שלנו בספרייה. - את לא רוצה ללכת?‬
‫- אני יכול להגיד לו. - לא. זה יפגע ברגשותיו.‬
‫בטח אין לו הרבה חברים בגילו אם הוא הזמין אותנו.‬
‫אני חושב שהוא נשבה בקסמך, זה הכול.‬
‫אל תהיה טיפשון.‬
‫- אני אוהב את היין. הוא מזכיר לי את רומא. - טיילת הרבה?‬
‫המוזאון שולח אותי לאיטליה לאסוף יצירות חדשות.‬
‫אני תמיד מנסה לפנות כמה ימים לעצמי ולארגן לי הרפתקה.‬
‫מה איתך?‬
‫מעולם לא הייתה לי ההזדמנות. אני לא יודעת מתי תהיה.‬
‫אבל את חייבת לחלום. דבר לא קורה אלא אם את חולמת על זה קודם.‬
‫תחלמי, מריון! קדימה.‬
‫אני מניחה שזו חייבת להיות ונציה.‬
‫את רומנטיקנית.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מדמיינת את ונציה כמו משהו מעולם אחר.‬
‫זה נכון.‬
‫אני אשמח לראות את אימא רוסיה.‬
‫הרקע של הרומן האהוב עליי, "אנה קרנינה".‬
‫- לא קראתי אותו. - את חייבת!‬
‫זה סיפור האהבה הטרגי ביותר בספרות.‬
‫והאמיתי ביותר,‬
‫כי כל סיפורי האהבה הם טרגיים, נכון?‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫בואו נרים כוסית.‬
‫- לחיי מריון. - לא. לחיי כולנו.‬
‫- לחיי כולנו. - לחיי כולנו.‬
‫- כולנו. - לחיים.‬
‫אני אשתכר‬
‫כאשר האורות יידלקו בלונדון‬
‫אני אשתכר...‬
‫...כפי שמעולם לא השתכרתי...‬
‫אתם תמצאו אותי על האריחים‬
‫אתם תמצאו אותי כשכולי חיוכים‬
‫אני עומד להשתכר כל כך שיריחו אותי ממרחקים!‬
‫העיר תתרומם...‬
‫...כאשר האורות יידלקו בלונדון‬
‫כולנו נהיה מוארים כמו שהסטרנד היה רק יותר, הרבה יותר‬
‫ולפני שהמסיבה תספיק להתממש‬
‫הם יביאו את מכבי האש‬
‫לסצנה המשכרת ביותר שראיתם אי פעם‬
‫פמלה לא יכולה להגיע. אני ארחץ אותך.‬
‫היא לא תבוא שוב עוד יום שישי. אתה צריך להתרחץ.‬
‫תאמין לי. אני מרוצה מזה בדיוק כמוך.‬
‫תקבל אחת מאלו אחר כך אם תתנהג יפה.‬
‫יש כיפה די יפה מעל,‬
‫וזה מאוד אופייני לאדריכלות הודית.‬
‫שלו, נכון?‬
‫הוא נבנה כדי להנציח‬
‫את החיילים ההודים האמיצים במהלך המלחמה הגדולה.‬
‫הוא עשוי כולו משיש איטלקי,‬
‫שנשלח באונייה מסיציליה.‬
‫אכפת לך אם אצטרף אליך?‬
‫לא.‬
‫הלכנו לאופרה.‬
‫ורדי. זה היה יפהפה.‬
‫והייתם שוב האורחים של פטריק?‬
‫הוא שמע שתמיד חלמתי ללכת.‬
‫אז הוא התעקש.‬
‫מה?‬
‫כמה זמן את וטום מכירים זה את זה?‬
‫מאז הקיץ.‬
‫והאם הוא ניסה להתחיל איתך?‬
‫טום הוא ג'נטלמן. לאן את חותרת?‬
‫טוב, פשוט...‬
‫שלושתכם מבלים כל כך הרבה זמן ביחד.‬
‫טום לא מקנא?‬
‫למה הוא צריך לקנא?‬
‫את ופטריק הזה נראים מתאימים יותר זה לזה.‬
‫כל כך הרבה תחומי עניין דומים.‬
‫את בטוחה שאת רוצה להיות עם טום?‬
‫אני חייבת להודות שפטריק הוא נאה ביותר.‬
‫- אבל... - אבל?‬
‫עם טום,‬
‫לא אכפת לי מהשכלה, או דקדוק, או נימוסים.‬
‫אם הוא תוקע גרעפס כשהוא שותה בירה או נרדם באופרה,‬
‫מה שהוא עשה, וזה הרגיז את פטריק מאוד.‬
‫עם כל זה...‬
‫הוא פשוט מושלם.‬
‫הוא טום.‬
‫זה עונה על השאלה שלך?‬
‫אני חושבת שאת אומרת שאת מאוהבת.‬
‫וטום?‬
‫תשמחי לשמוע‬
‫שאנחנו נפגשים בסוף השבוע הזה. רק שנינו.‬
‫יוזמה שלך?‬
‫שלו.‬
‫את רוצה עוד אחד?‬
‫בקושי נגעתי בזה.‬
‫נכון.‬
‫מה שלום סילבי?‬
‫אותו הדבר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫בואי נלך. אנחנו לא יכולים לדבר כאן.‬
‫עכשיו, צאו החוצה!‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫מה?‬
‫למה אנחנו לא יכולים לשתות כמו זוג נורמלי? או לרקוד?‬
‫אני רוצה לקחת אותך לאנשהו.‬
‫בסדר?‬
‫אני יכול להביא לך משקה?‬
‫מה תרצי?‬
‫ויסקי?‬
‫קוניאק?‬
‫ברנדי?‬
‫- זו הדירה של פטריק? - כן.‬
‫הוא בלונדון. הוא נתן לי מפתחות כדי שאוכל להשתמש בה כשהוא איננו.‬
‫אמרת שאת רוצה...‬
‫ויסקי, בבקשה.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫זה אתה?‬
‫זה טוב, נכון?‬
‫פטריק אומר שלאנשים רגילים הפרצופים הטובים ביותר.‬
‫- דגמנת עבור זה? - ככה פטריק ואני הכרנו.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לא, אמרת שהוא דיווח על תאונה.‬
‫לא סיימתי את הסיור. בואי.‬
‫רציתי שזה יהיה נחמד בשבילך.‬
‫זה נחמד.‬
‫רציתי להגיד לך...‬
‫לשאול אותך שאלה, האמת.‬
‫משהו שקשה לומר.‬
‫פשוט תנסה.‬
‫אני רוצה שתהיי אשתי.‬
‫- אני לא טוב בזה. - לא הייתי בטוחה שאתה בכלל...‬
‫לא ניסיתי שום דבר קודם כי אני חושב שפחדתי.‬
‫ממני?‬
‫מלהתבגר.‬
‫כשגבר מתחתן, זה צעד גדול.‬
‫ונראה שפטריק מקסים אותך, אני...‬
‫לא, זה לא נכון, טום. זה לא נכון בכלל.‬
‫אני פשוט... חשבתי שאתה לא מעוניין בי. זה הכול.‬
‫אנחנו פשוט שני אנשים מבולבלים, נכון?‬
‫עושה רושם.‬
‫תחשבי על זה?‬
‫מאוד בר מזל.‬
‫הולך לי.‬
‫הגיע הזמן לכדורים שלו.‬
‫הוא דיבר היום.‬
‫- אתה רוצה לדעת מה הוא אמר? - לא במיוחד.‬
‫"איפה טום?"‬
‫זה מה שהוא שאל.‬
‫אלוהים אדירים, מריון. מה את רוצה ממני?‬
‫כל הזמן הזה שהוא כאן, לא ביקרת אותו אפילו פעם אחת.‬
‫וגם לא אבקר.‬
‫- אם הוא מרגיז אותך כל כך, סלקי אותו מכאן. - אתה לא מתכוון לזה.‬
‫- אני כן! אמרתי מההתחלה. - אנחנו חייבים לו משהו אחרי מה שקרה.‬
‫תניחי לזה. יישבנו את זה לפני זמן רב.‬
‫לא יישבנו את זה. פשוט הפסקנו לדבר על זה.‬
‫אני לא רוצה לשמוע עוד מילה. אנחנו משחקים או לא?‬
‫איך? איך זה קרה?‬
‫- לעזאזל. - הייתי אמורה להיות נשואה‬
‫עם כל הדברים הטובים שמגיעים עם זה. עכשיו תראה אותי.‬
‫אין שום תשוקה.‬
‫הכול היה בסדר עד שהבאת אותו לכאן.‬
‫המצב לא בסדר כבר די הרבה זמן.‬
‫אם לא ננסה לתקן את זה, או לפחות... לאן אתה הולך?‬
‫- לפאב, בשביל קצת שלווה. - ומה אני אעשה?‬
‫איך אני אמצא קצת שלווה?‬
‫- סלקי אותו מכאן. - לא.‬
‫רוצה שהוא ילך? תעשה את זה אתה.‬
‫29 ביולי, 1957.‬
‫כן?‬
‫הייתה תאונה. זקנה עם אופניים. אתה יכול לבוא מהר, בבקשה?‬
‫מציאת שוטר היא לא משהו שאי פעם חשבתי שאצטרך לעשות.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫היא לא רצתה לחכות לך. אמרה שהיא שונאת שוטרים ארורים.‬
‫זו לא הפעם הראשונה שאני שומע את זה.‬
‫לא תאונה רצינית, נכון?‬
‫אני נורא מצטער שהטרדתי אותך.‬
‫אין בכך שום טרחה, אדוני. עשית את הדבר הנכון.‬
‫חוץ מזה, אי אפשר לדעת איך הדברים האלה יתפתחו.‬
‫תודה לך, מר...‬
‫- הייזלווד. - השוטר ברג'ס.‬
‫הרשה לי לתת לך את כרטיס הביקור שלי.‬
‫מעולם לא הייתה לי הרבה סבלנות לבנינו שבכחול.‬
‫תמיד תיעבתי את אורחותיהם הקטנים והאכזריים.‬
‫המבט המעריך מעלה ומטה,‬
‫הסלידה שהם לא יכולים להסתיר.‬
‫אבל הנער הזה היה שונה.‬
‫עיניו אורו כשראה את הכרטיס שלי.‬
‫אתה עובד במוזאון?‬
‫אמר שהוא מעולם לא היה במוסד המכובד ביותר של ברייטון,‬
‫אפילו בטיול בית ספר.‬
‫הייתה לי חצבת.‬
‫הזמנתי אותו לבקר במוזאון כאורח שלי.‬
‫הוא נראה מעוניין.‬
‫אני לא מסוגל להפסיק לחשוב עליו.‬
‫הוא נאה, כן.‬
‫אבל יש בו עוד משהו.‬
‫תמימות משולבת בסקרנות.‬
‫הייתי רוצה לצייר אותו,‬
‫אבל אני תוהה אם הוא יבין את זה לא נכון.‬
‫כמעט שכחתי שיש אנשים שהם עדיין תמימים.‬
‫מר הייזלווד?‬
‫יש כאן שוטר שמבקש לראות אותך.‬
‫תגידי לו שהוא יצטרך לחכות.‬
‫הוא די נאה בשביל שוטר.‬
‫והוא אכן היה שם.‬
‫זיהיתי אותו אפילו מאחור.‬
‫הראש הנאה הזה.‬
‫הקו של כתפו שבלתי ניתן לטעות בו.‬
‫זה ציור טוב.‬
‫למעשה, זו יצירת מופת.‬
‫רואה?‬
‫כנראה יש לי טעם באומנות אחרי הכול.‬
‫טעם זה פשוט לדעת מה משהו גורם לך להרגיש.‬
‫אז מה זה גורם לך להרגיש?‬
‫אפשר לחוש את הגלים.‬
‫אתה יודע, עד כמה הם חזקים.‬
‫כמו לשחות בים סוער.‬
‫מרגש.‬
‫ומפחיד.‬
‫נכון.‬
‫אל תספר לחבר'ה בתחנה שאני פוחד מציור.‬
‫אתה יודע, אני אומן חובב.‬
‫אתה מצייר?‬
‫בעיקר רישומי עיפרון.‬
‫רישומים של אנשים רגילים בברייטון.‬
‫כרטיסן של חשמלית, ברמן, דברים מהסוג הזה.‬
‫- אתה תהיה נושא מושלם. - אני?‬
‫- מעולם לא התבקשתי לדגמן. - זה לא קשה.‬
‫אבל לא אכפת לי ללמוד עוד על ציורים.‬
‫כלומר, על אומנות.‬
‫זה ראוי להערצה.‬
‫כן? למה?‬
‫כי אדם תמיד צריך לנסות להשתפר.‬
‫הצלחתי להגיע.‬
‫ערב טוב, פטריק.‬
‫רודי.‬
‫זה טום. בן הדוד שלי.‬
‫מה שלומך?‬
‫טוב, תודה.‬
‫בן דוד?‬
‫הנחתי שלא תרצה שאגיד‬
‫שאתה שוטר ובאת כדי שיציירו דיוקן שלך.‬
‫אין בזה שום דבר רע, נכון?‬
‫יופי של דירה.‬
‫תודה.‬
‫הבאתי את המדים שלי‬
‫למקרה שתרצה שאלבש אותם עבור הדיוקן.‬
‫כן. זה יהיה מצוין.‬
‫אז אולי תחליף בגדים?‬
‫אתה אוהב להיות שוטר?‬
‫- כן, אני חושב... - נסה לשמור על התנוחה.‬
‫מצטער.‬
‫אני חושב שכן.‬
‫מה אתה אוהב בזה?‬
‫זה חלק מההליך?‬
‫אני לא יכול לצייר אותך אם אני לא יודע מי אתה.‬
‫כן.‬
‫אני אוהב לדעת שאני עושה משהו למען הציבור.‬
‫מגן על אנשים.‬
‫אם זו השאיפה שלך, אז אני נותן לך יותר קרדיט מלרוב העמיתים שלך.‬
‫למה?‬
‫אתה נראה יותר...‬
‫רחב אופקים מאשר השוטרים שנתקלתי בהם.‬
‫באמת?‬
‫כן. אני נוטה לשמור מרחק מהמשטרה, באופן כללי.‬
‫אין סיבה לחשוש משוטר אם אתה אזרח שומר חוק.‬
‫- כמובן... - הגורמים הפליליים הם שגורמים לצרות.‬
‫אנחנו צריכים להתמודד איתם. אני לא יודע אם זה טוב...‬
‫לא הצעתי לך משקה. תרצה משהו?‬
‫בבקשה, בירה אם יש לך.‬
‫אין לי בירה.‬
‫מה דעתך על משהו חזק יותר? אני מתכוון לשתות ויסקי.‬
‫מה איתך, השוטר ברג'ס?‬
‫ויסקי, תודה.‬
‫וקרא לי טום.‬
‫טום.‬
‫עצור במקומך, חוליגן!‬
‫- מה? אני עד כדי כך מגוחך? - אני מצטער, "חוליגן"?‬
‫בסדר, אני לא שוטר.‬
‫זה נראה טוב יותר עליך בכל מקרה.‬
‫והאריג גס.‬
‫כמוני.‬
‫לא, בכלל לא כמוך.‬
‫אז האם אני נושא טוב לציור?‬
‫למרות העצבנות שלך...‬
‫כן.‬
‫הוויסקי עזר. אבל לא הייתי צריך שלושה מהם.‬
‫אתה בטח חושב שאני שתיין.‬
‫למה ששוטר לא ייהנה כשהוא לא בתפקיד?‬
‫צודק לגמרי.‬
‫אתה באמת הולך לתלות את הדיוקן שלי במוזאון?‬
‫טוב, יום אחד...‬
‫אני מקווה לעשות תערוכה.‬
‫תאר לעצמך.‬
‫הפנים שלי במוזאון.‬
‫אתה באמת חושב שהם יהיו טובים מספיק?‬
‫אני חושב שאתה תהיה...‬
‫מקסים.‬
‫מצטער.‬
‫אין צורך להצטער.‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬
‫- פטריק, אני לא... - אל תגיד כלום.‬
‫אולי זה לא כדאי.‬
‫בסדר?‬
‫- טום? - אתה מוכן לבדוק את הדלת?‬
‫תוודא שאין שם אף אחד.‬
‫אין שם אף אחד.‬
‫איך אתה עושה את זה?‬
‫את מה?‬
‫חי את החיים האלה.‬
‫לומדים לחיות כפי שאפשר.‬
‫אני לא יכול.‬
‫זה גיהינום להיות לבד.‬
‫אני לא יודע אם אי פעם אראה את השוטר שלי שוב.‬
‫אנחנו חיים בזמנים אומללים,‬
‫כאשר אדם צריך לזרז את צעדיו במחתרת כמו פושע,‬
‫רק כדי להטביע את יגונו.‬
‫למרבה המזל, זו הסיבה שמקומות כמו "ארגייל" קיימים.‬
‫שלום, פטריק. מה שלומך הערב?‬
‫נסבל, מיס בראון.‬
‫כמוני.‬
‫ויסקי, כרגיל?‬
‫מה אתה שותה?‬
‫מרטיני יבש.‬
‫מרטיני יבש, בבקשה.‬
‫עבור שנינו.‬
‫עצרו במקומכם!‬
‫עצרו שם!‬
‫מתרוממים מזדיינים.‬
‫תחזיק אותו!‬
‫- חלאה, מגעיל... בוא הנה. - קום.‬
‫אתה עצור.‬
‫הייתי בדרכי...‬
‫אתה עדיין רוצה לצייר אותי?‬
‫אם אתה רוצה.‬
‫אם אני רוצה?‬
‫חשבתי שזה מה שאתה רצית.‬
‫לצייר את הדיוקן שלי, אדם רגיל.‬
‫זה לא מה שרצית, נכון?‬
‫- אתה שיכור. - הולכת אותי שולל כדי להביא אותי לכאן.‬
‫ידעת מה אתה רוצה. זו הסיבה שהזמנת אותי לכאן, נכון?‬
‫- תענה לי! - תכה אותי, קדימה!‬
‫- אסור היה לך לגרור אותי לזה. - אתה נגעת בי קודם.‬
‫לא הייתי צריך לעשות זאת. זה היה פסול.‬
‫הרגשת שזה פסול?‬
‫בבקשה...‬
‫לא.‬
‫האם אי פעם חשבת להתחתן?‬
‫היה לי מאהב.‬
‫מייקל.‬
‫היינו יחד חמש שנים.‬
‫מה קרה?‬
‫חבורה של בריונים הכתה אותו למוות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫איך אתה עומד בזה שאתה לבד?‬
‫אני לא לבד, נכון?‬
‫אנחנו צריכים להיות זהירים.‬
‫אחרי ליטר שלם של ברנדי‬
‫כמו חיננית, זקופה ועומדת‬
‫ללא נוגד חומצה תחת ידי‬
‫אני אפילו לא רועדת‬
‫גברים אינם מהווים חידוש‬
‫די הצלחתי, אני חושבת‬
‫אבל החיקוי הזה, הקלוש‬
‫הפיל אותי לקרשים, כואבת‬
‫אני פרועה שוב‬
‫מוקסמת שוב‬
‫ילדה מייבבת שבטיפשות מחייכת שוב‬
‫מכושפת‬
‫מוטרדת ומבולבלת‬
‫הנני‬
‫לא יכולתי לישון‬
‫ולא רציתי לישון‬
‫כשהאהבה באה ואמרה לי‬
‫שאני לא צריכה לישון‬
‫מכושפת‬
‫מוטרדת ומבולבלת‬
‫הנני‬
‫איבדתי את ליבי‬
‫אבל זה לא חשוב‬
‫הוא קר‬
‫גם לדעתי‬
‫הוא יכול לצחוק‬
‫אבל אני אוהבת את זה‬
‫למרות שהצחוק על חשבוני‬
‫מה? אין אף אחד במרחק קילומטרים.‬
‫אתה יכול להפר את החוקים.‬
‫אני לא יכול.‬
‫יחסית לשוטר, זה מאוד רומנטי.‬
‫כדאי שאגיד לך...‬
‫שאני מתכנן להתחתן.‬
‫אני מבין.‬
‫- גבר צריך להיות נשוי. - לא כל הגברים.‬
‫לפני כמה ימים, הסמל קרא לי לפגישה.‬
‫הוא אמר לי שאני מצטיין.‬
‫ואז הוא אמר, "אני צריך להזהיר אותך.‬
‫"כמה רווקים גילו שקשה להתקדם במחלקה הזאת".‬
‫אתה חושב שזה הוגן?‬
‫כלפי הבחורה, אני מתכוון.‬
‫- מה? - להתחתן איתה לצורך...‬
‫אני קורא לזה לצורך הגנה.‬
‫זו לא הסיבה היחידה.‬
‫אני מחבב אותה.‬
‫ויום אחד, אני מקווה שיהיו לי ילדים.‬
‫לא!‬
‫אתה נפרד ממני?‬
‫לא. אני לא...‬
‫אתה רוצה שאפסיק?‬
‫לא.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫אתה יכול לחלוק בי?‬
‫אם זה מה שנדרש.‬
‫בובי! הנה, כלב!‬
‫קדימה, בובי!‬
‫קדימה, כלב!‬
‫- זה היה טקס מתוק. פשוט מושלם. - באמת?‬
‫ואתם הזוג הנאה ביותר שראיתי מעודי.‬
‫פטריק קנה לטום את החליפה הזו.‬
‫אני חושבת שלא נראה אותו לבוש בה שוב. הוא חושב שהיא נראית מטופשת.‬
‫- אני שמחה מאוד בשמחתך. - תודה.‬
‫כפי הנראה גויסתי כדי להרים כוסית.‬
‫אז איפה הכלה היפה שלנו?‬
‫עכשיו, לחיי טום ומריון,‬
‫הזוג התרבותי המושלם.‬
‫מר וגברת ברג'ס.‬
‫מר וגברת ברג'ס!‬
‫טום, אני חושב שאתה אמור לנשק את הכלה.‬
‫את נראית טוב.‬
‫תודה.‬
‫שנכבה את האור?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה היה בסדר?‬
‫כן, טום.‬
‫אהיה טוב יותר בפעם הבאה.‬
‫זה היה מקסים.‬
‫יש לי מתנה בשבילך.‬
‫מה?‬
‫אלוהים, טום!‬
‫היית צריכה לראות את פנייך.‬
‫שלום. באתי, בדיוק כפי שהבטחתי.‬
‫- טום, תעזור לי עם כל זה, בסדר? - פטריק?‬
‫הבטחתי לבשל לכם סעודת חתונה נהדרת.‬
‫- טום לא סיפר לך? - לא.‬
‫אני בטוח שסיפרתי.‬
‫רק הערב.‬
‫ואז אפסיק להטריד אתכם.‬
‫- את נראית כל כך מאושרת, יקירתי. - אני מאושרת.‬
‫פטריק הוא טבח נהדר, נכון?‬
‫- זה מרשים. ביף בורגיניון. - אתן לך את המתכון.‬
‫שיחכה לטום אחרי יום קשה של תפיסת פושעים.‬
‫אני אשתה לכבוד זה.‬
‫אני חושבת שלא אצליח להכין דבר כזה מפואר.‬
‫שטויות. את טבחית טובה.‬
‫ובעזרתו של פטריק, תהפכי למומחית, אני בטוח בזה.‬
‫אבל עם תכנון שיעורים וישיבות צוות,‬
‫בקושי אהיה בבית לפני שתגיע.‬
‫- זה לא מוצא חן בעיניי. - אז את מתכננת להמשיך ללמד?‬
‫אני מקווה.‬
‫יופי לך. אם את נהנית מהקריירה שלך, למה שתוותרי עליה?‬
‫אני אגיד לך למה.‬
‫אימא צריכה להיות בבית עם ילדיה.‬
‫טום, זאת שנת 1958. לנשים משכילות כמו מריון יש קריירה.‬
‫אלוהים. אני מופתע שאתה כל כך קרתני בקשר...‬
‫מה אתה מבין בזה?‬
‫- אני... - אתה לא מבין כלום בילדים.‬
‫או בלהיות הורה או נשוי.‬
‫אז תפסיק להגיד לי מה אני אמור לחשוב על זה!‬
‫תפסיק להיות כזה...‬
‫אני מצטער.‬
‫ממש הרסתי את זה, נכון?‬
‫עשינו יד אחת נגדו.‬
‫הייתי בצד שלך.‬
‫טום ואני נשואים עכשיו.‬
‫עלינו לפתור את הדברים האלה בעצמנו.‬
‫זה בסדר.‬
‫- תקשיב, אולי כדאי שאלך. - לא.‬
‫- לקחת את הדברים שלך? - הם במכונית.‬
‫שוב תודה על הכול.‬
‫על לא דבר, נערי.‬
‫- מסור את אהבתי למריון. - אמסור.‬
‫פטריק נסע.‬
‫אמר לי להגיד לך שלום.‬
‫את יודעת מה אני חושב, גברת ברג'ס?‬
‫שאני אכין לך ארוחת בוקר לשם שינוי.‬
‫תרצי?‬
‫מריון?‬
‫מה קרה?‬
‫אני אסדר את הבית. את לא צריכה לעשות דבר.‬
‫אני רוצה לעלות איתך למעלה.‬
‫בסדר.‬
‫זה יפהפה, נכון?‬
‫פטריק.‬
‫אתה לא אוכל.‬
‫אני מודאגת.‬
‫יש משהו שאני יכולה לעשות בשבילך?‬
‫אתה מעדיף להיות במוסד?‬
‫הם נוראיים, אבל אם לא טוב לך כאן...‬
‫אתה רוצה לחזור?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫25 במאי, 1958.‬
‫עכשיו כשהם נשואים, אני יכול להרגיש אותו חומק מידיי.‬
‫טום...‬
‫אל תהרוס את זה.‬
‫איך אהרוס את זה?‬
‫תשאל על הפעם הבאה.‬
‫אתה יודע כמה זמן עבר מאז שנפגשנו בפעם האחרונה? כמה ימים?‬
‫כדאי שאלך.‬
‫בבקשה. רק עוד כמה דקות.‬
‫מריון מצפה שאחזור הביתה אחרי משמרת.‬
‫עוד דקה אחת.‬
‫היא רוצה שנעשה תינוק.‬
‫אתה תהיה אבא נפלא.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫מתנה.‬
‫ונציה והיופי שלה‬
‫מדריך לוונציה?‬
‫אני נוסע בחודש הבא בענייני המוזאון.‬
‫למה שלא תבוא איתי?‬
‫לוונציה?‬
‫רק אתה ואני.‬
‫לא נצטרך לשים לב לשעה ולמהר.‬
‫לא נצטרך להתחבא.‬
‫לא נצטרך לשקר.‬
‫- לא תיהנה מזה? - אני נשוי.‬
‫אפילו לגבר נשוי יש זכות לטייל.‬
‫יש גברים שיוצאים לטיולי דיג עם חברים.‬
‫גבר צריך לקחת את אשתו לחופשה לפני שייסע עם חבר.‬
‫אבל זאת לא חופשה.‬
‫המוזאון משלם עבור עוזר,‬
‫ואני מציע את המשרה לך.‬
‫- משרה אמיתית? - השכר הוא 35 ליש"ט.‬
‫- זה כמעט מה שאני מרוויח בחודש! - יופי.‬
‫אזמין לנו סוויטה באחד המלונות האהובים עליי.‬
‫ומה אספר למריון?‬
‫- פטריק, אני לא יכול. - אז אני אספר לה.‬
‫אסור לך לפגוע בה, פטריק.‬
‫היא באמת אדם נפלא.‬
‫בואו אחריי, בבקשה.‬
‫מה שעושים בשיר, רוקדים...‬
‫נלך לאולם הקולנוע.‬
‫אנחנו נצפה בפאנץ' וג'ודי כאן.‬
‫וזו אומנות. זה נע, זה מעורר השראה, בדיוק כמו כל ציור בגלריה הזאת.‬
‫נהניתם?‬
‫- כן! - כן? יופי.‬
‫ועכשיו, מיס סטיוארט תיתן לכל אחד מכם סוכריה על מקל, בסדר?‬
‫להתראות לכם.‬
‫כזה יום מענג.‬
‫הילדים נהנו מאוד. כדאי שאחזיר אותם לבית הספר.‬
‫אני מתכנן להעסיק את טום.‬
‫- מה? - כן, העוזר של האוצר לא יכול לנסוע.‬
‫כמעט נאלצתי לבטל לפני שטום התנדב והציל אותי.‬
‫- סליחה... - הטיול שלנו לוונציה.‬
‫טום יהיה העוזר שלי בזמן שאני אוסף כמה יצירות חדשות.‬
‫יהיה הרבה מה לארוז ולסחוב לתחנה. הוא יעשה עבודה נהדרת.‬
‫דאגתי לכך שהוא יקבל תמורה נאה.‬
‫הוא לא הזכיר את זה?‬
‫כמובן.‬
‫תודה שאת מקבלת את זה יפה.‬
‫בהחלט.‬
‫קדימה, ילדים.‬
‫מריון?‬
‫אתה נוסע לוונציה עם פטריק.‬
‫עוד לא החלטתי.‬
‫למה שלא אסע?‬
‫פטריק הוא סוטה מיני.‬
‫זה מגוחך.‬
‫זה ברור, טום, לכולם חוץ מאשר לך.‬
‫את טועה!‬
‫את רוצה לראות סוטים? בואי לתחנה. אראה לך כמה כאלה.‬
‫הם מאפרים את פניהם, סומק ותכשיטים. זה פתטי.‬
‫ויש להם סוג של הליכה.‬
‫- את יכולה להבחין בהם מקילומטר. - בסדר.‬
‫הבנתי את המצב.‬
‫יש לו עניינים בוונציה. משלמים לי.‬
‫- הוא מנסה להרוס את הנישואים שלנו. - את יודעת מה?‬
‫אני מתחיל לחשוב שיש לך מוח מלוכלך.‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫- אני חייבת לעשות משהו. - אגיד לך מה אנחנו נעשה.‬
‫לא נדבר על זה עוד.‬
‫אני הולך לחדר השני.‬
‫אני רוצה שתתעשתי.‬
‫נשתה את התה שלנו ונשכח מזה.‬
‫מריון? תשתלטי על עצמך.‬
‫האהבה הזאת מכלה הכול.‬
‫אני מרחם על אנשים שלא יודעים איזו הרגשה זו להיות כל כך מאוהב.‬
‫דעתך הייתה מוסחת כל השבוע.‬
‫משהו קרה. את צריכה לדבר על זה.‬
‫טום נסע.‬
‫נסע?‬
‫הוא... עם פטריק.‬
‫הם בוונציה, אוספים יצירות למוזאון.‬
‫פטריק הוא הומוסקסואל.‬
‫את צריכה להיות זהירה כשאת אומרת דברים כאלה.‬
‫הוא בוונציה עם בעלי.‬
‫וטום?‬
‫אני חושבת שיש לו...‬
‫נטיות שפטריק מעודד.‬
‫מה עליי לעשות?‬
‫לעשות?‬
‫אני חייבת לעזור לו. אני אשתו.‬
‫- לעזור לו? - להשתנות.‬
‫הוא חייב!‬
‫מריון, תקשיבי לי.‬
‫אני מצטערת להגיד לך את זה, אבל זה הדבר האדיב ביותר שאוכל לעשות.‬
‫הוא לא ישתנה.‬
‫ויהיה טוב יותר עבור שניכם אם תקבלי את זה.‬
‫הוא חייב לוותר על זה!‬
‫- הוא לא יכול. - תפסיקי להגיד את זה!‬
‫הוא ישתנה.‬
‫בעזרתי.‬
‫זה פשוט לא נכון.‬
‫כשאני חושבת עליהם יחד, זה גורם לקיבה שלי להתהפך.‬
‫זה מגעיל. זה פסול.‬
‫טוב, אם זה המצב, אז גם אני פסולה.‬
‫במה את קשורה לזה?‬
‫אלוהים. לא ידעת?‬
‫לו יכולת לראות את המבט על פנייך.‬
‫את...‬
‫יש לי מישהי בחיים שלי.‬
‫שאני אוהבת.‬
‫כמו שאת אוהבת את טום.‬
‫לפני חמש שניות, הייתי אדם אחד בשבילך,‬
‫ועכשיו אני משהו אחר לגמרי.‬
‫מה השתנה?‬
‫זה לא טבעי.‬
‫ומה טבעי בך ובנישואים שלך?‬
‫עוד נשימה בשבילי.‬
‫סליחה, מר הייזלווד, יש כאן מישהו שבא לפגוש אותך.‬
‫שוטר.‬
‫מר הייזלווד, נוכל להחליף מילה?‬
‫משטרה‬
‫מכאן.‬
‫עצרנו עוד אחד.‬
‫מריון!‬
‫טום?‬
‫- טום? - פטריק נעצר!‬
‫- הייתי בתחנה כשהביאו אותו. - מה?‬
‫הוא התעלם ממני כאילו לא הכיר אותי.‬
‫לאט יותר. תגיד לי...‬
‫מישהו דיווח עליו! בטח מישהו מהמוזאון.‬
‫- אלוהים. - הם מצאו איזה עלוב אחד‬
‫שטען שפטריק שכב איתו מאחורי "ארגייל".‬
‫תקשיב. נוכל לשכוח מכל זה. להתחיל את הנישואים שלנו שוב.‬
‫זה לא קשור לנישואים שלנו!‬
‫פטריק הולך לכלא ואני הרוס לגמרי.‬
‫למה אתה?‬
‫אם הם יודעים על פטריק, אולי הם יודעים על...‬
‫זה נכון?‬
‫אתה ופטריק.‬
‫כן, זה נכון!‬
‫עכשיו מישהו ילשין.‬
‫הם יגלו הכול וזה יהיה הסוף.‬
‫אז כולם ידעו מה אני...‬
‫אני מצטער.‬
‫אני יודע שאכזבתי אותך. שיקרתי.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫- אף אחד לא ידע לעולם. - איך הם יכולים שלא לדעת?‬
‫כי פטריק לעולם לא יספר להם.‬
‫את לא יודעת איך המשטרה עובדת.‬
‫פטריק לא יעשה לך את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫נמצא עורך דין לפטריק.‬
‫עורך דין טוב.‬
‫ואם אהיה חייבת, אעיד לטובתו כעדת אופי.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫מר הייזלווד ערך לכיתה שלי סיור במוזאון.‬
‫ובמהלך הביקור הזה, האם הייתה לך סיבה כלשהי להאמין‬
‫שמר הייזלווד היווה סכנה לתלמידים שלך,‬
‫או שהייתה לו השפעה שלילית כלשהי עליהם?‬
‫להפך, הילדים אהבו אותו.‬
‫האם את מאמינה שמר הייזלווד מסוגל‬
‫לבצע את המעשים שבהם הוא מואשם?‬
‫דהיינו, מעשים מגונים בציבור‬
‫וסיכון המוסר הציבורי?‬
‫לא, אני לא.‬
‫תודה לך.‬
‫גברת ברג'ס.‬
‫האם את מכירה את מר הייזלווד בהקשר אחר,‬
‫חוץ מאשר מקצועי?‬
‫כן.‬
‫הוא חבר.‬
‫חבר קרוב של בעלך, נכון?‬
‫גם בעלי וגם אני מחשיבים אותו לחבר.‬
‫אבל הוא ובעלך קרובים במיוחד, האין זה נכון?‬
‫כל כך קרובים שהם נסעו לאחרונה לאיטליה ביחד.‬
‫לפטריק היו עסקים שם.‬
‫- האם לבעלך היו עסקים שם? - הוא עזר לו.‬
‫עזר לו?‬
‫כן.‬
‫גברת ברג'ס, אני רוצה לקרוא פסקה מאחד מיומניו של פטריק הייזלווד,‬
‫שנאספו מדירתו כשהוא נעצר.‬
‫חלקה די בוטה, אני חושש.‬
‫זה מתוך דף מיום 31 ביולי, 1957.‬
‫"זיהיתי אותו אפילו מאחור.‬
‫"הראש הנאה הזה.‬
‫"הקו של כתפו שבלתי ניתן לטעות בו.‬
‫"השוטר שלי היה חי להפליא מולי."‬
‫גברת ברג'ס?‬
‫מי זה "השוטר שלי"?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אולי עוד פסקה תעזור לך להיזכר.‬
‫זה מתאריך מאוחר יותר.‬
‫"אנחנו נפגשים בשעות אחר הצהריים, אם הוא יכול להגיע, או בערבים.‬
‫"אבל הוא לא שכח את המורה. אתמול, הוא הביא אותה למוזאון.‬
‫"היא רכושנית באופן אינסטינקטיבי.‬
‫"היא נגעה בכתפיו בכל הזדמנות.‬
‫"לו רק ידעה שהידיים שלי‬
‫"היו על אותן הכתפיים בלילה הקודם‬
‫"כשהשוטר שלי ואני..."‬
‫תקשיבו, אני אעצור כאן, כי הפסקה הבאה גובלת בתועבה.‬
‫גברת ברג'ס, את מורה בבית ספר, נכון?‬
‫- כן. - ומה העיסוק של בעלך?‬
‫גברת ברג'ס?‬
‫שוטר.‬
‫דברי בקול רם, בבקשה.‬
‫שוטר.‬
‫נתראה במכונית.‬
‫גברת ברג'ס.‬
‫שלום לך.‬
‫ראית את נייג'ל והחבר שלו?‬
‫הם גרים במרחק כמה רחובות מכאן.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. אני בסדר.‬
‫אני נפגש עם פסיכיאטר...‬
‫שהציע בנדיבותו לעזור לי להשתנות.‬
‫נכון שזה יפה מצידו?‬
‫מה קרה לפנים שלך?‬
‫זה כלא, מריון.‬
‫הבית החדש שלי.‬
‫למשך שנתיים, למעשה.‬
‫איך האוכל?‬
‫למען האל, אני לא רוצה לדבר על האוכל! ספרי לי על טום.‬
‫מה שלומו?‬
‫הוא מצא עבודה.‬
‫אני נשארתי במשרת ההוראה שלי.‬
‫אז אנחנו נסתדר.‬
‫לא יכולת לבקש ממנו לבוא? אני צריך לראות אותו.‬
‫- אני לא יכולה... - בבקשה, אני חייב לראות אותו.‬
‫אסור לגעת.‬
‫אבקש ממנו.‬
‫אבל אתה בוודאי מבין שהוא לא יכול לבוא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את בטח מרוצה מכל זה.‬
‫למה שאהיה מרוצה, לכל הרוחות?‬
‫את ניצחת.‬
‫פטריק.‬
‫אף אחד לא ניצח.‬
‫חבל שעשית את זה.‬
‫הם לא מועילים לי עכשיו, נכון?‬
‫פגשתי את פטריק.‬
‫הוא שאל עליך.‬
‫למה היית חייבת ללכת?‬
‫כל השאר נטשו אותו.‬
‫טום, יש משהו שאני חייבת לדעת.‬
‫אתה... אוהב את פטריק?‬
‫- בשם אלוהים... - לא, זה חשוב.‬
‫אתה אוהב אותו?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני לא יכול לאבד אותך.‬
‫בואי לא נזכיר את שמו שוב.‬
‫מה קורה?‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫- את יוצאת? - טום, בבקשה.‬
‫ניסיתי לעזור לפטריק,‬
‫אבל הוא נלחם בי בכל צעד ושעל.‬
‫- ואתה כועס כל הזמן. - מה לעזא...‬
‫תן לי לדבר.‬
‫אני חושבת שהבאתי את פטריק לכאן כי הייתי כל כך בודדה.‬
‫מה זאת אומרת? אני תמיד כאן.‬
‫אתה אף פעם לא כאן. מעולם לא היה לי אותך. לא בשבילי.‬
‫הוא תמיד היה בחיים שלך. בחיינו.‬
‫תפסיקי עם הטיפשות הזאת.‬
‫שבי. אני אכין לנו תה. את אומרת שאנחנו אף פעם לא מדברים?‬
‫- בסדר. נדבר. - אני עוזבת.‬
‫- מה? - אני לא יכולה להישאר כאן. זה יהרוג אותי.‬
‫נו, באמת. את החזרת אותו לחיינו. את עוררת את הכול.‬
‫ועכשיו את עוזבת? ומה אני אעשה?‬
‫לשם שינוי, טום, אתה תדאג לעצמך.‬
‫אז חזרנו לזה. איך הרסתי את החיים שלך.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫אבל כן שיקרת לי.‬
‫מהיום שהכרנו. והמשכת לשקר. אהבת את פטריק.‬
‫- ואתה עדיין אוהב אותו. - תפסיקי.‬
‫פשוט תפסיקי.‬
‫כל השנים האלה, האשמתי את עצמי בכך שהפרדתי ביניכם.‬
‫ואף פעם לא באמת חשבתי, מה אני החמצתי?‬
‫לא, אני לא מקשיב לזה.‬
‫אני דיווחתי על פטריק למוזאון.‬
‫זו הייתי אני.‬
‫כששניכם הייתם בוונציה, הרגשתי כל כך נבגדת.‬
‫ואז הגלויה שלך הגיעה.‬
‫הרגשתי כאילו אתה לועג לי.‬
‫הרגשתי כל כך מושפלת.‬
‫ואז עלה בדעתי‬
‫שיש משהו שאני יכולה לעשות כדי לזכות בך בחזרה ולהציל את נישואינו.‬
‫כתבתי מכתב אנונימי לממונה על פטריק.‬
‫שמו של האיש הוא פטריק הייזלווד.‬
‫אמרתי שיש לי מידע אישי לפיו פטריק הומוסקסואל,‬
‫ושתיארתי לעצמי שהוא לא ירצה שמבקרי המוזאון‬
‫ייחשפו לסוג כזה של אדם, במיוחד ילדים.‬
‫למחרת התחרטתי על כך, ונאלצתי לחיות עם זה מאז.‬
‫ניסיתי לפצות על מה שעשיתי על ידי עדות לטובתו במשפט.‬
‫אבל אתה יודע מה קרה.‬
‫אז החלטתי שהדבר היחיד שנותר לי לעשות‬
‫זה לעזור לך לשרוד בבלגן שעשינו.‬
‫וחשבתי, "עכשיו יהיה לי אותו.‬
‫"יהיה לי אותו לעצמי".‬
‫אבל זה מעולם לא קרה.‬
‫את הרסת אותו.‬
‫הרסנו זה את זה.‬
‫אסור היה לי לרמות אותך.‬
‫זה היה פסול.‬
‫אבל לא יכולתי לספר לך.‬
‫היית עוזבת אותי,‬
‫ובאמת רציתי אותך.‬
‫אבל רציתי גם אותו, אז...‬
‫המספר של נייג'ל נמצא שם, על הדלפק.‬
‫ושל הרוקח.‬
‫- את לא רצינית. - אנחנו לא מסבים אושר זה לזה.‬
‫- ברור שכן. - לא, טום.‬
‫יש לך הים. השחייה שלך.‬
‫אני אפילו לא אוהבת את פיסהייבן.‬
‫כשדמיינתי את הפרישה שלי, ראיתי מוזאונים, את התיאטרון,‬
‫סופי שבוע ב... לא יודעת, משהו.‬
‫מה את רוצה ממני? שאתחנן בפנייך שתישארי?‬
‫- בסדר, אני מתחנן בפנייך. - טום, פטריק מידרדר.‬
‫אני חושבת שהוא יכול להתאושש, אבל אני צריכה להפסיק להיות מעורבת בזה.‬
‫אתה יכול לשלוח אותו למוסד, אבל אני מקווה שלא תעשה זאת.‬
‫אני מקווה שתשאיר אותו כאן ותאהב אותו. זה מה שהוא צריך. זה מה שאתה צריך.‬
‫- ואני צריכה ללכת. - אבל...‬
‫- אהיה אצל אחותי לזמן מה... - בבקשה אל תלכי.‬
‫אני לא יכול...‬
‫אני לא יכול לחיות לבד.‬
‫טום, אתה לא לבד.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬