En öm och varsam kyss
En natt av lycka alldeles nyss
En flicka, en pojke
Lite sorg, lite glädje
Det blir våra minnen
Lägg till bröllopsklockor
Ett hus där de älskande bor
Tre små barn springer i sina skor
Låt dagarna sakta gå Minnet blir ditt ändå
Det här är dina drömmar att njuta av
Med Hans välsignelse från ovan
Lägg mycket kärlek därtill
En man, en hustru, en kärlek
AMBULANSSERVICE
-Kan jag hjälpa... -Det är bäst om vi gör det.
Okej.
Det blir våra minnen
Så där, mr Hazelwood.
Du har kommit till ett fint ställe, inte sant?
Med havsutsikt.
Är du sjuksköterska?
Lärare.
Jag menar, jag var.
Jag är pensionerad.
Pamela kommer och badar och tränar honom varje dag.
Två gånger i veckan kollar jag hans status och justerar medicineringen.
Ni ansvarar för hans måltider och allt som kan dyka upp.
-Jag förstår. -Han kan äta själv.
Ibland blir det kladdigt. Se upp för kvävningsrisk på grund av dysfagi.
Svårighet att svälja. Skär hans mat i småbitar, eller puréa den.
Se till att han dricker nog med vatten.
Jag har läst på.
Du förtjänar en guldstjärna. Det här är mr Hazelwoods personliga saker.
De kom till sjukhuset när han sålde huset.
Är det nåt annat jag borde veta?
Inga cigaretter. Han kommer försöka få en av dig.
Vi har inga här.
Okej.
Kom igen, Bobby! Kom igen.
Vad är det här?
Jag trodde att han skulle bo i gästrummet.
Han är ingen fånge.
Det här är mitt hem, eller hur?
Herregud, jag klarar inte allt.
Det finns ställen för invalider.
Har du varit på såna ställen?
Du gick med på det.
Du lät mig inte vara tills jag gjorde det.
Det verkade vara det rätta.
Lura inte dig själv. Du vet varför du tog hit honom.
Varför?
För att straffa honom.
Det är löjligt.
Att du passar upp honom. Det är löjligt.
31 JULI 1957
Det står nåt intressant på kultursidan.
En ung kvinna har nominerats till Turner-priset,
med ett verk kallat "Min säng".
Det är precis vad det är.
Obäddad, dessutom.
Alla pratar tydligen om den.
Jag skulle vilja se den.
Det var du som lärde mig att se konst.
Minns du?
Röka.
Jag förstår inte.
Röka.
Du vill röka.
Nigel säger att du inte får.
Du hade ett slaganfall.
Det kan orsaka ett till.
Patrick, jag kan inte låta dig...
Stick!
Stick?
Okej.
Skitstövel.
Spegel, spegel
På väggen där
Säg vem som vackrast
I landet är?
Säg mig
Säg mig, spegel, spegel
På väggen där
Du sa att du skulle fråga.
-Det var din idé. -Han är din bror.
-Jag skulle inte hoppas på Tom. -Det gör jag inte.
Han gillar högljudda, bystiga tjejer.
Vad tycker ni, damerna? Ska vi blöta ner oss idag?
Marion kan inte simma.
Det kan jag. Men jag är inte så bra på det.
Hon vill ha en lektion, Tom, men hon är för blyg för att fråga.
Sylvie!
Vad sägs om jag ger dig en lektion?
-Nej! -Kom igen!
-De passar verkligen ihop, eller hur? -Ja.
Jag kände nästan inte igen dig.
Det var ett tag sen du var hemma hos oss.
-Jag har gått på lärarhögskolan. -Sylvie sa det.
-Och du var stationerad... -Norrut.
Jag är glad att det är över.
Jag är polis nu.
Jag hörde det. Det måste vara tacksamt.
Man kan inte gå igenom livet och vara rädd för vatten.
Det är för kallt.
Vi kan börja vid poolen om du vill.
Okej.
Älskling
Så fin
Kan du lova
Att du blir min
Det är kallt.
Okej. När jag säger till...
vill jag att du sträcker ut benen bakåt.
Ut med armarna.
Och... spark.
Okej.
Förlåt.
Så där.
Titta. Du klarar det!
Tack för lektionerna.
Det gick riktigt bra. Du borde fortsätta.
Jag borde nog gå hem.
-Jag tänkte... -Ja?
Eftersom du är lärare, borde du vara en bokmal.
Jag vet inte hur jag ska ta det.
Men jag antar att det är sant.
Förlåt, jag menade inte...
Du vet, jag läser inte mycket.
Men jag tror att en man borde förkovra sig.
Det håller jag med om.
Kan du rekommendera några böcker åt mig?
Jag kan ge dig fler simlektioner i utbyte.
Det gör jag gärna.
Rekommenderar böcker.
Fantastiskt!
Konst då?
Du menar, böcker om konst?
Jag har aldrig tittat på konst förut.
Nu tror jag att jag kunde få ut nåt av det.
Det är en början.
Tänkte du på nån speciell konstnär?
Finns det en målare som heter Turner?
JMW Turner? Ja.
Älskling
Behöver du inte en man som jag?
Du är jätteduktig.
-Ett till? -Ett till.
Älskling
Behöver du inte en man som jag?
Vi kan bli lyckliga tillsammans
Bilda familj
TESTA DIN STYRKA
LUFTGEVÄR
Ja, älskling
Den där katten, tack.
Varsågod, sir.
Vinnare!
Tack.
Nej, nej.
Inte idag. Så där.
Duktig pojke.
Hej, Bobby.
Vad fan håller du på med?
Ge hit den där!
Patrick! Sluta.
Du kan sätta igång en eldsvåda.
-Vad? -Var är Tom?
Var är Tom?
Han är ute med Bobby.
Nej.
Han simmar.
-Nej! -Han vill inte träffa dig!
Han vill inte ens komma till ditt rum.
Han kommer aldrig förlåta mig för att jag tog hit dig.
Museet?
Du har säkert varit här förut.
Ja.
Men har du fått en privat rundtur
av direktören för västerländsk konst?
Nej. Hur kunde du...
Han blev vittne till en olycka på mitt skift.
BRIGHTON MUSEUM & KONSTGALLERI
Inget allvarligt. Men vi började prata, och han bjöd in mig för en privat visning.
Marion skulle gilla det mer än jag, tänkte jag.
Lägg märke till ljuset som träffar vågkammarna.
Det känns som om de kan krossa dig eller dra ner dig.
Blake försöker överraska både sinnena och anden.
Det finns så mycket passion i hans verk.
Man måste bara låta det ta tag i en.
Det här är en av mina favoritmålningar.
Lasarus uppväckelse av Jan Lievens. Han var samtida med Rembrandt.
Förbluffande.
Precis.
Tack så jättemycket.
Det var fantastiskt.
Är ni lediga på fredag? Jag har biljetter till en konsert.
-Ni kan komma båda två. -Jag har aldrig varit på konsert.
Marion får bestämma.
Absolut.
Då ses vi då. Klockan sju.
Tack.
Vad snällt av honom att bjuda oss.
-Jag kommer att sakna biblioteksbesöket. -Vill du inte gå?
-Jag kan säga det. -Nej, han skulle bli besviken.
Han kan inte ha många vänner om han bjuder oss.
Jag tror bara att han gillar dig.
Var inte dum.
-Det här vinet påminner mig om Rom. -Har du rest mycket?
Museet skickar mig till Italien för att hämta nya föremål.
Jag försöker alltid ta ett par dagar och ha ett äventyr.
Du då?
Jag har aldrig haft möjlighet. Jag vet inte när jag får det.
Man måste drömma. Inget händer om man inte drömmer först.
Dröm, Marion! Kom igen.
Jag antar att det skulle vara Venedig.
Du är romantisk.
Jag vet inte.
Jag inbillar mig att Venedig är nåt helt overkligt.
Det är det.
Själv skulle jag vilja se Ryssland.
Min favoritroman, Anna Karenina, utspelas där.
-Jag har inte läst den. -Det måste du!
Det är litteraturens mest tragiska kärlekshistoria.
Och den sannaste,
för alla kärlekshistorier är tragiska, eller hur?
Jag hoppas inte det.
Vi skålar.
-För Marion. -Nej. För oss alla.
-För oss alla. -För oss alla.
-Oss alla. -Skål.
Jag kommer att stråla
När ljuset tänds i London
Jag kommer att stråla
Som jag aldrig gjort förut
Ni hittar mig
Med ett stort leende
Alla kommer att se hur jag strålar
Staden vaknar
När ljusen tänds i London
Vi kommer stråla så mycket mer
Och innan festen är slut
Kommer brandkåren att rycka ut
Till den mest strålande festen av alla
Pamela hinner inte hit. Jag får tvätta dig.
Hon kommer inte förrän på fredag. Du måste tvätta dig.
Tro mig. Jag är inte gladare över det än du.
Du får en sån här om du uppför dig.
En vacker kupol,
som är typisk för indisk arkitektur.
Fridfullt, eller hur?
Det byggdes för att hedra
de indiska soldaterna under första världskriget.
Det är byggt helt i italiensk marmor.
Hitskeppat från Sicilien.
Har du nåt emot om jag tar en?
Nej.
Vi gick på opera.
Verdi. Det var vackert.
Och Patrick bjöd er igen?
Han hörde att jag alltid hade drömt om det.
Så han insisterade.
Vad?
Hur länge har du och Tom känt varandra?
Sen i somras.
Har han stött på dig?
Tom är en gentleman. Vad menar du?
Det är bara det...
Att ni tre är tillsammans så mycket.
Är inte Tom svartsjuk?
Varför skulle han vara det?
Du och den här Patrick verkar passa bättre ihop.
Så många liknande intressen.
Är du säker på att det är Tom du vill vara med?
Jag måste erkänna att Patrick är snygg.
-Men... -Men?
Med Tom,
bryr jag mig inte om utbildning, grammatik eller uppförande.
Om han rapar när han dricker öl, eller somnar på operan,
som han gjorde, vilket irriterade Patrick hur mycket som helst.
Trots allt det...
är han perfekt.
Han är Tom.
Besvarar det din fråga?
Jag tror du säger att du är förälskad.
Och Tom?
Du kommer att bli glad,
vi ska träffas i helgen. Bara vi två.
Din idé?
Hans.
Vill du ha ett till?
Jag har knappt rört det här.
Just det.
Hur är det med Sylvie?
Likadant.
Är allt okej?
Vi går. Vi kan inte prata här.
Ut!
Vad fan är det för fel på dig?
Vad?
Varför kan vi inte ta en drink som andra par? Eller dansa?
Jag vill ta dig nånstans.
Okej?
Får jag bjuda på en drink?
Vad skulle du vilja ha?
Whisky?
Konjak?
Brandy?
-Är det här Patricks lägenhet? -Ja.
Han är i London. Jag fick nycklar så jag kan låna den när han är borta.
Du sa att du ville ha...
Whisky, tack.
-Skål. -Skål.
Är det där du?
Den är bra, eller hur?
Patrick säger att vanliga människor har bäst ansikten.
-Poserade du för den? -Det var så vi träffades.
Jag sa ju det.
Nej, du sa att han anmälde en olycka.
Jag är inte klar. Kom.
Jag ville göra det fint för dig.
Det är trevligt.
Jag ville berätta...
Egentligen ställa en fråga.
Nåt som är svårt att säga.
Försök.
Jag vill att du blir min fru.
-Jag är inte bra på det här. -Jag trodde inte ens...
Jag har aldrig försökt nåt för jag tror att jag var rädd.
För mig?
För att bli vuxen.
En man gifter sig, det är ett stort steg.
Och du verkade så förtjust i Patrick, så...
Nej, det är inte sant. Det är inte alls sant.
Jag trodde bara inte att du var intresserad av mig.
Vi är bara två förvirrade människor, eller hur?
Det ser ut så.
Kan du fundera på det?
Vilken tur.
Jag är på gång.
Det är dags för hans piller.
Han pratade idag.
-Vill du veta vad han sa? -Inte direkt.
"Var är Tom?"
Det var det han frågade.
Herregud, Marion. Vad vill du att jag gör?
Under tiden han har varit här, har du inte träffat honom.
Jag tänker inte göra det.
-Stör han dig så, skicka iväg honom. -Det menar du inte.
-Det gör jag! Jag sa det från början. -Vi är skyldiga honom nåt.
Låt det vara. Vi klarade upp det för länge sen.
Vi klarade inte upp det. Vi slutade prata om det.
Jag vill inte höra ett till ord. Spelar vi eller inte?
Hur? Hur hände det här?
-Helvete. -Jag skulle vara gift
med allt gott som kommer med det. Titta på mig nu.
Det finns ingen passion.
Allt var bra tills du tog hit honom.
Det har inte varit bra på ett bra tag.
Om vi inte försöker fixa det, eller... Vart ska du?
-Till puben, för lite lugn. -Och vad gör jag?
Hur hittar jag lite lugn?
-Skicka iväg honom. -Nej.
Vill du bli av med honom? Gör det då.
29 juli 1957.
Ja?
Det har skett en olycka. En äldre dam. Kan ni komma på en gång?
Att hitta en konstapel var inte nåt jag trodde att jag skulle behöva.
Vad tusan?
Hon ville inte vänta på er. Hon hatar snutar sa hon.
Det är inte första gången jag hör det.
Inte mycket till olycka, eller hur?
Förlåt att jag besvärade er.
Inget besvär alls. Ni gjorde helt rätt.
Dessutom vet man aldrig vad som händer med sånt här.
Tack, mr...
-Hazelwood. -Konstapel Burgess.
Ni ska få mitt kort.
Jag har aldrig haft mycket tålamod med våra killar i blått.
Jag har alltid föraktat deras råa sätt.
Deras dömande blickar,
avsmaken de inte kan dölja.
Men den här killen var annorlunda.
Hans ögon lyste upp när han såg mitt kort.
Ni jobbar på ett museum?
Han hade aldrig hade besökt en av Brightons finaste institutioner,
ens på skolutflykt.
Jag hade mässlingen.
Jag bjöd honom till museet som min gäst.
Han verkade intresserad.
Jag har inte kunnat sluta att tänka på honom.
Ja, han är snygg.
Men det är nåt annat.
Oskuld kombinerat med nyfikenhet.
Jag vill teckna av honom,
men jag undrar om han skulle missförstå.
Jag hade nästan glömt att vissa ännu är oskuldsfulla.
Mr Hazelwood?
En konstapel frågar efter er.
Säg att han får vänta.
Han är ganska stilig för att vara snut.
Där var han.
Jag kände igen honom bakifrån.
Det fina huvudet.
Hans skuldrors omisskännliga linje.
Det där är en bra tavla.
Det är ett mästerverk.
Ser ni?
Jag måste ha nåt slags tycke för konst.
Tycke är att veta hur nåt får en att känna.
Hur får det er att känna?
Man kan känna vågorna.
Hur starka de är.
Som att simma genom grov sjö.
Spännande.
Och skrämmande.
Just det.
Säg inte till grabbarna på stationen att jag är rädd för en tavla.
Jag är amatörkonstnär.
Målar ni?
Jag tecknar mest.
Studier av vanliga människor i Brighton.
En spårvagnsförare, en bartender, såna saker.
-Ni skulle vara ett prefekt motiv. -Jag?
-Jag har aldrig blivit tillfrågad. -Det är ingenting.
Men jag skulle gärna lära mig mer om tavlor.
Konst, menar jag.
Det är beundransvärt.
Är det? Varför?
För en man borde alltid försöka förkovra sig.
Jag kom.
God kväll, Patrick.
Rudy.
Det här är Tom. Min kusin.
Angenämt.
Detsamma.
Kusin?
Ni ville väl inte att jag sa
att ni är en polis som kommit för att bli avtecknad?
Det är väl inget fel med det?
Trevligt ställe.
Tack.
Jag tog med uniformen
om ni vill att jag har den på mig.
Ja. Det blir fint.
Okej. Varför byter ni inte om?
Tycker ni om att vara polis?
-Ja, jag tror... -Försök att sitta still.
Förlåt.
Jag tror det.
Vad tycker ni om med det?
Är det så här det går till?
Jag kan inte teckna er om jag inte vet vem ni är.
Visst.
Jag vill veta att jag gör nåt för allmänheten.
Skyddar andra.
Då respekterar jag er mer än de flesta av era kollegor.
Varför?
Ni verkar mer...
fördomsfri än de poliser jag träffat.
Gör jag?
Ja. Jag brukar vanligtvis hålla mig på avstånd från poliser.
Det finns inget skäl att vara rädd för polisen om du inte gjort nåt.
-Naturligtvis... -Det är kriminella som är problemet.
Vi måste ta itu med dem. Jag vet inte om det här är bra...
Jag har inte bjudit på en drink. Vill ni ha nåt?
En öl om du har.
Jag har ingen öl.
Vad sägs om nåt starkare? Jag ska ta en whisky.
Och ni, konstapel Burgess?
Whisky, tack.
Och det är Tom.
Tom.
Stanna där du är, din huligan!
-Vad? Är jag så fånig? -Förlåt, "huligan"?
Okej, jag är ingen polis.
Den här ser bättre ut på dig i alla fall.
Och tyget är grovt.
Som jag.
Nej, inte alls som du.
Är jag en bra modell, då?
Trots din nervositet...
Ja.
Whiskyn hjälpte. Men jag behövde inte tre.
Du måste tro att jag är en fyllkaja.
Varför skulle inte en polis kunna roa sig när han är ledig?
Helt rätt.
Ska du verkligen hänga mitt porträtt i museet?
Tja, en dag...
hoppas jag att ha en utställning.
Tänk dig.
Mitt ansikte i ett museum.
Tror du verkligen att den blir bra nog?
Jag tror att det kommer att bli...
underbart.
Förlåt.
Det behövs inte.
Jag vet inte vad som händer.
-Patrick, jag är inte... -Säg ingenting.
Vi kanske inte borde.
Okej?
-Tom? -Kan du kolla dörren?
Se till att ingen är där.
Det är ingen där.
Hur klarar du det?
Klarar vad?
Att leva så här.
Man lär sig leva som man kan.
Jag kan inte.
Det är ett helvete att vara ensam.
Jag vet inte om jag nånsin får träffa min konstapel igen.
Det är eländiga tider vi lever i,
när man måste dölja sig som en brottsling,
för att dränka sina sorger.
Tack och lov är det därför ställen som Argyle finns.
God kväll, Patrick. Hur har vi det ikväll?
Acceptabelt, miss Brown.
Som jag.
Whisky, som vanligt?
Vad dricker du?
En dry martini.
Dry martini, tack.
En till oss var.
Stanna där ni är!
Stanna!
Jävla bögar.
Håll honom!
-Usla, vidriga... Kom här. -Upp med dig.
Du är arresterad.
Jag skulle gå...
Vill du fortfarande teckna mig?
Om du vill.
Om jag vill?
Jag trodde det var det du ville.
Att teckna mitt porträtt, en vanlig person.
Det var väl inte det du ville?
-Du är full. -Du lurade hit mig.
Du visste vad du ville. Det var väl därför du bjöd mig hit?
-Svara! -Slå mig, kom igen!
-Du borde inte ha dragit in mig i det. -Du rörde mig först.
Det borde jag inte ha gjort. Det var fel.
Kändes det fel?
Snälla...
låt bli.
Har du nånsin tänk på att gifta dig?
Jag hade en älskare.
Michael.
Vi var tillsammans i fem år.
Vad hände?
Ett gäng ligister slog ihjäl honom.
Helvete.
Hur orkar du vara ensam?
Jag är väl inte ensam?
Vi måste vara försiktiga.
Efter en hel kvarting Brandy
Vaknar jag till liv
Utan en Seltzer till hands
Men jag skakar inte ens
Män är ingen ny sensation
Det har gått rätt bra för mig
Men denna kvarting
Har fått mig ur gängorna
Jag är vild igen
Förvirrad igen
Ett gnälligt barn igen
Förtrollad
Besvärad och förvirrad
Är jag
Jag kunde inte sova
Och kommer inte att sova
När kärleken kom och sa
Att jag inte borde sova
Förtrollad
Besvärad och förvirrad
Är jag
Förlorade mitt hjärta
Men det spelar ingen roll
Han är kall
Jag håller med
Han kan skratta
Men jag älskar det
Fastän han skrattar åt mig
Vad? Det är ingen här.
Du kan bryta mot reglerna.
Inte jag.
För en polis, är det där väldigt romantiskt.
Jag borde berätta...
Jag planerar att gifta mig.
Jag förstår.
-En man borde gifta sig. -Inte alla män.
Häromdagen kallades jag in för att träffa inspektören.
Han sa att jag klarar mig bra.
Sen sa han: "Jag måste varna dig.
Vissa ungkarlar har haft det svårt att utvecklas här."
Tycker du att det är rättvist?
Mot flickan, menar jag.
-Vad? -Gifta sig med henne för...
...för skydd.
Det är inte det enda skälet.
Jag tycker om henne.
Och jag hoppas att vi kan få barn.
Nej!
Säger du adjö till mig?
Nej. Jag...
Vill du att jag slutar?
Nej.
Vad ska vi göra då?
Kan du dela mig?
Om det är vad som krävs.
Bobby! Kom hit, pojken!
Kom hit, Bobby!
Kom hit, pojken!
-Det var en fin ceremoni. Perfekt. -Verkligen?
Och ni är det stiligaste paret jag nånsin sett.
Patrick köpte Toms kostym.
Vi får nog aldrig se honom i den igen. Han tycker att den är fånig.
-Jag är så glad för din skull. -Tack.
Jag har uppenbarligen blivit utsedd att utbringa en skål.
Var är vår vackra brud?
För Tom och Marion,
det perfekta, civiliserade paret.
Mr och mrs Burgess.
Mr och mrs Burgess!
Tom, jag tror att du ska kyssa bruden.
Du är fin.
Tack.
Ska vi släcka ljuset?
Ja.
Förlåt.
Var det okej?
Ja.
Jag ska vara bättre nästa gång.
Det var underbart.
Jag har en present till dig.
Vad?
Herregud, Tom!
Du skulle ha sett din min.
Hej. Här är jag, som jag lovade.
-Tom, hjälp mig med det här. -Patrick?
Jag lovade att jag skulle laga en fantastisk bröllopsmiddag.
-Sa inte Tom det? -Nej.
Det gjorde jag säkert.
Bara ikväll.
Sen försvinner jag.
-Du ser så lycklig ut, kära du. -Det är jag.
Patrick är en fantastisk kock, eller hur?
-Jag är imponerad. Boeuf bourguignon. -Jag ska ge dig receptet.
Ha den färdig åt Tom när han haft en jobbig dag med att fånga bovar.
Det skålar vi för.
Jag tror inte att jag klarar nåt så fint.
Struntprat. Du är en duktig kock.
Och med Patricks hjälp, blir du säkert en gourmet.
Men mellan lektionsplanering och personalmöten,
hinner jag knappt hem innan du kommer.
-Det tycker jag inte om. -Tänker du fortsätta undervisa, då?
Det hoppas jag.
Bra. Om du tycker om ditt arbete, varför ska du sluta?
Jag ska säga varför.
En mor bör vara hemma med sina barn.
Tom, det är 1958. Kvinnor med utbildning, som Marion, har karriärer.
Herregud. Jag är förvånad att du är så förortig om...
Vad vet du om det?
-Jag... -Du vet inget om barn.
Eller att vara förälder, eller gift.
Så sluta tala om för mig vad jag ska tycka om det!
Sluta att vara en sån...
Förlåt.
Jag har verkligen sabbat det, eller hur?
Vi gaddade ihop oss mot honom.
Jag var på din sida.
Tom och jag är gifta nu.
Vi måste lösa sånt här själva.
Det är okej.
-Jag kanske borde åka. -Nej, nej.
-Har du dina grejer? -I bilen.
Tack igen för allt.
Så gärna, grabben.
-Hälsa Marion. -Det ska jag.
Patrick har åkt.
Jag skulle hälsa.
Vet du vad jag tycker, mrs Burgess?
Jag ska laga frukost åt dig för en gångs skull.
Skulle du vilja det?
Marion?
Vad är det?
Jag plockar undan. Du behöver inte göra nåt.
Jag vill gå dit upp med dig.
Okej.
Det är vackert, tycker du inte det?
Patrick.
Du har inte ätit.
Jag blir orolig.
Kan jag göra nåt för dig?
Vill du hellre vara på ett hem?
De är hemska, men om du inte trivs här...
Vill du gå tillbaka?
Ja.
Okej.
25 maj 1958.
Nu är de gifta, jag känner att han glider ifrån mig.
Tom...
Förstör det inte.
Hur skulle jag göra det?
Genom att fråga om nästa gång.
Vet du hur länge sen det var sen vi sist sågs? Hur många dagar?
Jag borde gå.
Snälla. Bara några minuter till.
Marion väntar på mig efter mitt pass.
En minut till.
Hon vill ha barn.
Du skulle vara en underbar far.
Jag har nåt åt dig.
En present.
VENEDIG OCH DESS SKÖNHET
En Venedig-guide?
Jag åker nästa månad på affärer med museet.
Varför följer du inte med?
Till Venedig?
Bara du och jag.
Inte titta vad klockan är och springa iväg.
Inget smusslande.
Inga lögner.
-Skulle du inte tycka om det? -Jag är gift.
Även gifta män har rätt att resa.
Vissa män åker på fisketurer med sina vänner.
En man borde ta frun på semester innan han drar iväg med en kompis.
Men det här är inte semester.
Museet betalar för en assistent,
och jag erbjuder dig den tjänsten.
-En riktig tjänst? -Man får 35 pund.
-Det är vad jag tjänar på en månad! -Bra.
Jag bokar en svit på ett av mina favorithotell.
Och vad säger jag till Marion?
-Jag kan inte. -Då gör jag det. Jag berättar.
Du får inte såra henne.
Hon är verkligen underbar.
Följ mig.
Det ni gör i sången och dansen...
gå till biografen.
Vi ska titta på Punch och Judy där.
Det är konst. Det berör, det inspirerar, precis som varje målning här i museet.
Hade ni det roligt?
-Ja! -Ja? Bra.
Miss Stewart ska ge er varsin klubba, okej?
Hejdå med er.
Vilken trevlig dag.
Barnen hade det roligt. Jag ska gå med dem till skolan.
Jag planerar att sätta Tom i arbete.
-Vad? -Biträdande kuratorn kunde inte följa med.
Jag fick nästan ställa in när Tom ställde upp och räddade mig.
-Förlåt... -Vår resa till Venedig.
Tom blir min assistent när jag hämtar några nya verk.
Det blir mycket att ta till stationen. Han kommer göra ett bra jobb.
Jag har sett till att han blir rejält kompenserad.
Har han inte sagt nåt?
Självklart.
Tack för att du tar det så bra.
Visst.
Kom nu, barn.
Marion?
Du ska åka till Venedig med Patrick.
Jag hade inte bestämt mig.
Varför skulle jag inte åka?
Patrick är pervers.
Det där är löjligt.
Det är uppenbart för alla utom för dig.
Du har fel!
Vill du ser folk som är perversa? Kom till stationen, så ska jag visa dig.
De har grejer i ansiktet, rouge och smycken. Det är patetiskt.
Och de går speciellt.
-Man kan se dem en kilometer bort. -Okej.
Jag förstår.
Han ska på affärer till Venedig. Jag får betalt.
-Han försöker förstöra vårt äktenskap. -Vet du vad?
Jag börjar tro att du har snuskig fantasi.
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Jag måste göra nåt. -Jag ska säga vad vi ska göra.
Vi ska inte prata mer om det.
Jag går till det andra rummet.
Jag vill att du tar dig samman.
Vi äter och glömmer det här.
Marion? Skärp dig.
Den här kärleken förtär allt.
Jag ömkar dem som inte vet hur det känns att vara så här förälskad.
Du har varit tankspridd hela veckan.
Nåt är fel. Du borde prata om det.
Tom är bortrest.
Bortrest?
Han är... med Patrick.
De är i Venedig och hämtar verk till museet.
Patrick är homosexuell.
Du måste vara försiktig med att säga sånt.
Han är i Venedig med min man.
Och Tom?
Jag tror att han har...
tendenser som Patrick uppmuntrar.
Vad ska jag göra?
Göra?
Jag måste hjälpa honom. Jag är hans fru.
-Hjälpa honom? -Att ändra sig.
Han måste!
Marion, hör på mig.
Förlåt att jag säger det, men det är det snällaste jag kan göra.
Han kommer inte ändra sig.
Det blir bättre för er båda om ni accepterar det.
Han måste sluta med det!
-Han kan inte. -Sluta säg så!
Han kommer att ändra sig.
Med min hjälp.
Det är inte sant.
När jag tänker på dem tillsammans, vänder det sig i magen på mig.
Det är äckligt. Det är fel.
Om så är fallet, då är jag också fel.
Vad har du med det att göra?
Jösses. Visste du inte?
Om du kunde se hur du ser ut.
Du är...
Jag har nån i mitt liv.
Som jag älskar.
Lika mycket som du älskar Tom.
För fem sekunder sen var jag en person för dig,
och nu är jag nåt helt annat.
Vad har förändrats?
Det är onaturligt.
Och vad är det med dig och ditt äktenskap som är naturligt?
Ett andetag till.
Mr Hazelwood, en herre här söker er.
En poliskonstapel.
Mr Hazelwood, kan vi talas vid?
POLIS
Den här vägen.
Fick tag på en till.
Marion!
Tom?
-Tom? -Patrick har blivit arresterad!
-De tog in honom. -Vad?
Han såg förbi mig, som om han inte kände mig.
Lugn. Berätta...
Nån anmälde honom! Antagligen från museet.
-Herregud. -De hittade nån stackare
som påstod att Patrick hade honom bakom Argyle.
Hör på. Vi kan lägga det bakom oss. Börja om med vårt äktenskap.
Det handlar inte om vårt äktenskap!
Patrick hamnar i fängelse och jag är förstörd.
Varför du?
Känner de till Patrick, känner de kanske till...
Är det sant?
Du och Patrick.
Ja, det är sant!
Nån kommer att berätta.
De kommer få reda på allt och det blir slutet.
Då kommer alla veta att jag...
Förlåt.
Jag vet att jag har svikit dig. Jag ljög.
Vad ska jag göra?
-Ingen kommer få veta. -Hur kan de inte?
För Patrick skulle aldrig berätta.
Du vet inte hur polisen arbetar.
Patrick skulle inte göra det mot dig.
Det är okej.
Vi hittar en advokat åt Patrick.
En bra.
Om det behövs, ställer jag upp som karaktärsvittne.
Jag är så ledsen.
Förlåt.
Jag är så ledsen.
Mr Hazelwood gav min klass en rundtur av museet.
Under besöket, hade ni nåt skäl att tro
att mr Hazelwood var en fara för era elever,
eller hade negativt inflytande över dem på nåt sätt?
Tvärtom, barnen älskade honom.
Tror ni att mr Hazelwood är kapabel
till att utföra det han står anklagad för?
Nämligen grov oanständighet på allmän plats
och äventyra den allmänna moralen?
Nej, det gör jag inte.
Tack.
Mrs Burgess.
Känner ni mr Hazelwood i en annan roll,
förutom den professionella?
Ja.
Han är en vän.
En nära vän till er make, inte sant?
Min make och jag betraktar honom båda som vän.
Men han och er make är speciellt nära, inte sant?
Så nära att de nyligen reste till Italien tillsammans.
Patrick var där i affärer.
-Hade er make affärer där? -Han assisterade honom.
Assisterade?
Ja.
Mrs Burgess, jag vill läsa ett utdrag ur en av mr Hazelwoods dagböcker,
som beslagtogs i hans våning när han arresterades.
Det är ganska svulstigt, är jag rädd.
Det här är från den 31 juli, 1957.
"Jag kände igen honom bakifrån.
"Det fina huvudet.
"Hans skuldrors omisskännliga linje.
"Min poliskonstapel stod fantastiskt levande framför mig."
Mrs Burgess?
Vem är "min poliskonstapel"?
Jag har ingen aning.
Ett annat utdrag kanske kan hjälpa er.
Det här är från ett senare datum.
"Vi har träffats på eftermiddagarna, om han kan, eller på kvällarna.
"Men han har inte glömt skolläraren. Igår tog han med henne till museet.
"Hon är instinktivt possessiv.
"Hon rörde vid hans axlar så fort hon kunde.
"Om hon bara visste att mina händer
"hade rört vid samma axlar kvällen innan
när min poliskonstapel och jag..."
Jag stannar här, eftersom nästa stycke är nästan obscent.
Mrs Burgess, ni är skollärare, eller hur?
-Ja. -Och vad är er makes sysselsättning?
Mrs Burgess?
Han är poliskonstapel.
Tala högre.
Poliskonstapel.
Vi ses vid bilen.
Mrs Burgess.
Hallå där.
Såg du Nigel och hans vän?
De bor några gator bort.
Vad är det?
Ingenting. Det är bra.
Jag träffar en psykiatriker...
som har erbjudit sig att hjälpa mig förändras.
Är det inte snällt av honom?
Vad har hänt med ditt ansikte?
Det här är ett fängelse.
Mitt nya hem.
I två år.
Hur är maten?
Jag vill inte prata om maten! Berätta om Tom.
Hur är det med honom?
Han hittade ett jobb.
Jag har behållit min lärartjänst.
Så, vi klarar oss.
Kan du inte be honom komma? Jag måste få träffa honom.
-Jag kan inte... -Jag måste få träffa honom.
Inte röra.
Jag ska fråga.
Men du inser att han inte kan komma.
Jag är ledsen.
Du måste vara nöjd med det här.
Varför skulle jag vara det?
Du har vunnit.
Patrick.
Ingen har vunnit.
Jag önskar att du inte hade gjort det.
Jag behöver den inte, eller hur?
Jag har träffat Patrick.
Han frågade efter dig.
Varför gick du dit?
Alla andra har övergivit honom.
Tom, det är nåt jag måste få veta.
Älskar du Patrick?
-För Guds skull... -Nej, det är viktigt.
Älskar du honom?
Jag älskar dig.
Jag kan inte förlora dig.
Vi nämner inte hans namn igen.
Vad är det?
Jag måste få prata med dig.
-Ska du gå ut? -Snälla Tom.
Jag har försökt att hjälpa Patrick,
men han stretar emot hela tiden.
-Och du är arg hela tiden. -Vad i helvete...
Låt mig prata.
Jag tror att jag tog hit Patrick för att jag har varit så ensam.
Vad menar du? Jag är alltid här.
Du är aldrig här. Jag har aldrig haft dig.
Han fanns alltid i ditt liv. I våra liv.
Sluta med de här dumheterna.
Sitt ner. Jag gör te. Du säger att vi aldrig pratar.
-Okej. Vi pratar. -Jag går.
-Vad? -Jag kan inte stanna. Det tar kål på mig.
Du tog honom tillbaka in i våra liv. Rörde upp allting.
Och nu går du? Vad ska jag göra?
Du kanske kan ta hand om dig själv.
Samma sak igen. Hur jag förstörde ditt liv.
Nej, det gjorde du inte.
Men du ljög för mig.
Från den dag vi träffades. Och du fortsatte. Du älskade Patrick.
-Och du älskar honom än. -Sluta.
Sluta.
I alla år, anklagade jag mig själv för att ha hållit er isär.
Jag tänkte aldrig, vad har jag missat?
Jag tänker inte lyssna på det här.
Jag rapporterade Patrick till museet.
Det var jag.
När ni var i Venedig, kände jag mig så sviken.
Sen kom ditt vykort.
Det kändes som om du hånade mig.
Jag kände mig så förödmjukad.
Sen slog det mig
att det fanns nåt jag kunde göra för att få dig tillbaka.
Jag skrev ett anonymt brev till Patricks chef.
Mannen heter Patrick Hazelwood.
Jag sa att jag hade kännedom om att Patrick var homosexuell.
Och jag antog att han inte skulle vilja att museets besökare
utsattes för en sån person, speciell inte barn.
Dagen därpå ångrade jag mig, och jag har fått leva med det sen dess.
Jag försökte gottgöra för det genom att försvara honom i rätten.
Men du vet vad som hände.
Så jag beslutade mig för att det enda jag kunde göra
var att hjälpa dig igenom röran vi hade skapat.
Jag tänkte: "Nu får jag honom.
"Nu får jag honom för mig själv."
Men det fick jag aldrig.
Du förgjorde honom.
Vi förgjorde varandra.
Jag borde inte ha lurat dig.
Det var inte rätt.
Men jag kunde inte berätta.
Du skulle ha lämnat mig,
och jag ville ha dig.
Men jag ville ha honom också...
Nigels nummer ligger på bänken.
Och apotekets.
-Du kan inte mena det. -Vi gör inte varandra lyckliga.
-Det gör vi visst. -Nej, Tom.
Du har havet. Din simning.
Jag tycker inte ens om Peacehaven!
När jag tänkte på min pensionering, såg jag museer, teatrar,
helger i... Jag vet inte, nåt.
Vad vill du att jag gör? Be dig stanna?
-Okej, jag ber dig. -Patrick blir sämre.
Jag tror att han kan bli bättre, men jag måste släppa det.
Du kan sätta honom på ett hem, men jag hoppas att du inte gör det.
Jag hoppas att du tar hand om och älskar honom. Ni behöver det.
-Men jag måste gå. -Men...
-Jag bor hos min syster ett tag... -Snälla, gå inte.
Jag kan inte...
Jag kan inte leva ensam.
Du är inte ensam.
Undertexter: Kerstin Teglof
Kreativ ledare Teresia Alfredsson