Не, тате, недей, спри.
- Ще ти се обадя. - Къде отиваш, тате?
Подранила издръжка?
Баща на годината! Къде да изпратя плакета?
В къщата на оная курва!
- Мами, оправям се. Ще ти помогна с багажа. - Да не вземе нещо!
Пеги, недей.
- Стига де. - Браво, Пеги.
- Отивам да я поздравя. - Ще е готино.
Курво!
Пеги, престани. По дяволите.
Давай. Размажи колата!
Няма ли да влезеш, да поздравиш най-добрата си приятелка?
Не ми е такава.
Даян, дай от банята на мама дамския й душ. На курвата й трябва инструмент.
Това перлите на мама ли са?
- Нали били на майка ти? - Как си могъл да й ги дадеш?
- Състезавате се кой е по-гнусен. - Тръгвай.
Свали ги. Сваляй!
- Пусни ме. - Свали ги. Сваляй!
- Сваляй ги! - Пеги! По дяволите!
- Пусни ме! - Сваляй ги!
Пеги, пусни я!
Пусни ме! Изчезвай!
- Пускай, идиотке. - Пусни!
Няма да се омъжвам.
Какво да ти кажа? Беше готин пич.
Да съберем за гривна. Ще я носиш, като умра.
Няма да умираш.
Но тя ще умре, като я бутна под влака.
А да бутнеш и двамата?
Самата тя!
Това някакъв майтап ли е?
Пуснаха ме по-рано. Свалиха обвиненията заради техническа грешка.
Съблечи кимоното на мама.
Пег, поразителна си.
Време е да си ходиш.
Поне да си допия двойното кафе. Не съм вкусвал истинско кафе от 18 месеца.
Кой ти е крив?
Не искам аз да го кажа. Не ми е в стила.
Единият от нас пое отговорността. Не беше ти.
Това беше преди 10 г. Оттогава те затварят два пъти.
- Трябваше да се защитавам сам. - Започва се.
И двамата адвокати бяха леваци.
- Ти следва около половин семестър право. - Както и да е.
- И те изключиха. - Изпитите се купуваха!
А сега може ли да пия едно кафе и да се изпера?
Кафето си го бива.
Точно това ми липсваше.
Колите навън са различни. Много е странно.
Човек не очаква такива бързи промени, но са факт.
- Като влязох тук... - Като влезе с взлом!
- Пълно е с вещи на Рослин. - Изгонил си сестра ми от нашата къща.
- Дори килерът мирише на нея. - Не пипай дрехите й!
- Стига. Ще им наслоиш миризмата си. - Няма, взех само кимоното.
Но как да объркаш такъв аромат? Няма начин, на Рослин е.
Духът й още е в тъканите.
Влязъл си с взлом в дома ми. Ровил си в плочите на мама, облякъл си кимоното й.
- Минаваш всяка граница. - Моля те, не са изсъхнали.
Казах ти последния път - връзката ни е минало, ти ми вредиш.
Подпиши документите за развод.
Ще ме откараш ли до мотела?
Дадоха ми 200 долара.
Мога да те почерпя вечеря.
Току-що ядох пиле по ловджийски с три гарнитури.
Като за последно.
А дори нямаш рожден ден.
Навсякъде има бюрокрация.
Ходя на курс за частни детективи.
Благодаря.
Но това е формалност. Брус вече ми възлага случаи.
Аз пък му водя клиенти. Без мен трудно ще се справи.
- Пег. Каква си само! Каква си станала! - Нали?
Ти си истински феникс, скъпа.
Не ми викай "скъпа", не съм ти никаква.
Извинявай.
Вече съм друг човек. Взех си поука. Съжалявам.
Ето как стоят нещата. И двамата сме феникси.
Ти - след смъртта на Рослин, мир на праха й.
И аз я чувствах като майка.
Малките те разиграват за къщата.
Но ти вече си детектив.
А аз - бивш затворник, готов за нов етап.
Вярно, нямам и петак и съм престъпник.
Но в затвора се запознах с ци гун и той ми вдъхна вяра.
- Кой е Ци Гун? Защо е в затвора? - Не, това е бойно изкуство за медитация.
Но аз го префасонирам.
- Искам да преподавам бой с целебен ефект. - Ясно.
- Тези дисциплини трябва да се развият. - Именно.
Водя шайка бандити -
правим асани, дишаме заедно, потапяме се в мига.
За такова нещо е умрял Джон Ленън.
Красота.
Много. Искам да го споделям.
Искам да развия вътрешния си потенциал в един ци гун център тук,
в Хай Дезърт.
Ще се заема със спасяване на душата.
Така изгубената част от моята душа ще може да се възвърне.
Къде я изпусна?
В къщата на "Алехо Роуд".
- Всичко това е заради тъпото сребро? - Струва към 200 бона.
Каза, че си го продал за пари за адвокат.
- Грубо. Може да е повече. - Скрил си го в къщата?
В пералното. Трябва да влезем.
Можех да платя ипотеката и да остана там! Долен лъжец!
- Излъгах, за да сме заедно, като изляза. - Не, ти не се променяш. Никога.
Това са пари за стока, за нас. Може да изкараш 10-12 хил.
Сега е моментът. Това е началото на остатъка от живота ни.
Остатъкът от живота ми вече започна.
Теб те няма в него. Нас ни няма.
Няма да си рискувам кожата. Нито бъдещето си.
Сега съм детектив. Не влизам в чужди къщи.
- Пег... - Не.
- Сериозно? - Не. Подпиши за развода.
И ме остави на мира.
Ако обичате!
Сметката ли?
Може ли кафе и ябълков пай? И ребърца за вкъщи.
Дай сметката на кретена.
Само да ти кажа, че съвсем скоро ще пипна гуруто.
Съвсем скоро.
Мамка му. Момент.
Кажи, че си отворила магазина за фъдж.
Исках да ти благодаря за онова, което направи с Оуен.
Осъзнавам огромната си грешка.
Дясната е по-голяма от лявата.
Освен това е грях да се краде.
Няма нищо. До скоро.
Той спомена ли ме изобщо? Боб Гуруто. Мъчно ли му е за мен?
- Без лични разговори на работа. - Служебен разговор е.
Освен това балансирам служебно и лично. Пробвай и ти.
Не бива да го доближаваш. Така се споразумяхме.
- А и той те остави несиметрична. - Как го накара да плати?
Излязохме на вечеря, заплаших го, той подписа чек.
На вечеря ли?
- Среща? - Ти пък!
- Къде те заведе? Черпи ли? - На работа съм.
Професионалист съм.
Добре.
Ако получим наградата за изчезналата жена на онова копеле...
Откъде да знаем дали още е актуална?
Имаме по-сериозни грижи. Къде е компютърджията?
Това прилича на 1962 г.
Аз съм Епстайн, ти - "Дека Рекърдс", и ще откажеш на "Бийтълс".
Не виждам "Бийтълс".
Огледай се по-внимателно. Тук са, в ръчичките ни.
Не изхвърляй "Бийтълс" на боклука.
Да ти кажа ли кой е на боклука?
"Ремонт отоплителни и охладителни уреди", последният ми клиент.
Розовите камиони ли? Що за послание е този цвят?
Розовото топло ли е? Студено?
Ако до другата седмица не снеса три досиета на клиенти,
ще сме на улицата.
За какво ти плащам?
Не ми плащаш.
Разпитай за онази награда.
Не, затрупан съм със задачи.
И не ми се връщай без компютърджия. Едно нещо поисках от теб.
Всичко съсипа. Щях да те изненадам.
Намерих човек, трябва само да го докарам.
Дори бензина не ми плащаш.
Не тръгва.
Успокой се. Вече два пъти отлагаш.
Мисля че страдам от срамежлив пикочен мехур.
Това е синдром. Едно бивше гадже ми каза, че го имам.
Така по-добре ли е? По-дискретно.
Ти нали имаш син? Бива ли го с компютрите?
Картузиански монах е във Франция.
Да си взема седмичната доза сега? А после да дойда в почивния си ден.
На спокойствие.
- Госпожо, вътре ли сте? - Момент, излизам.
Още не си на седмична. Ако сега пропуснеш, оставаш на дневна доза.
Мери, не мога да идвам всеки ден, имам личен живот.
Госпожо?
Инсталирай софтуера, играй си, докато схванеш как става и научи онзи тип.
- Инсталиран е. - Браво.
Обещах и си удържах на думата.
Видях се със счетоводителя.
Бившият ми партньор е водил двойно счетоводство, все лъжливо.
Заповядай.
Наложи се да ликвидирам запасите.
- Продадох всичко от "Ибей". - Все едно не съм питала.
- Може да загубя къщата. - Не питах.
Ще платим на младежа с парите от "Ибей", но за теб не знам.
Горе главата. Скоро ще дойде тлъста пачка.
Казвам ти, задава се нещо.
Засега не мога да разкрия повече, но е грандиозно.
Грандиозно?
Не ми върти очи.
Това е непочтително, а непочтително се държат слабаците.
Не бъди слабак. Отивам на курс.
Готина е.
Мамка му.
Мамка ти!
Ела, ела.
Специална доставка за хлапачката.
Да спре да ме следи!
Звънях ти. Изрових още неща за жената на оня гуру.
Може да ни подслушват.
- Телефонът ти ли? - Бъгито.
На 99,99% съм убедена, че гуруто е пречукал жена си.
Сигурно е откарал колата й в Мексико.
А това вече е предумишлено и брутално.
Открих къде е семейството й. Намерих доклада за ареста.
Гачи са.
Какво? Гачи ли? Как е възможно? Мислех, че мафията е мъртва.
Имат солариум със спа в ранчо "Мираж".
Кой не би се досетил, че е параван?
- Намираме се в Хай Дезърт. - Нали? Гачи са предложили наградата.
Само те знаят дали още е на масата.
Отивам да проверя.
СОЛАРИУМ И СПА
- Не наемаме персонал. - Не си търся работа.
Не предлагаме "Дама върху дама".
Масажистката остана без крак след катастрофа с мотор.
- Чукай ме, татенце. - Чукай ме, татенце.
Ник тук ли е?
Ник!
Бледа си. Солариумът е свободен.
Днес нямам време.
Вие ли сте Ник Гачи?
Кой пита?
Ще говоря по същество.
Пиша книга за брат ми Франк.
Изчезна преди пет години. Без следа.
Чух, че имате същата мъка.
Беше страхотен. Насам, вляво.
В момента съм зает.
- Има ли майонеза в хладилника? - Свърши.
Нямаш ли време да изкараш пари, Ник?
Държавата ни дължи пари. Жертви сме.
Доколкото знам, държавата обезщетява жертвите.
- Проклета птица. Лайнъл Ричи, млъквай! - Чукай ме, татенце.
Уен, увеличи музиката, моля те.
Имаме право на обезщетение - пари за болката и страданието.
Имаме право на погребение с почести и макар истината да е,
че те са запазени за президенти, ще уважат молбата ни.
Вижте...
Обявихме награда за Дона - 70 бона. Парите не са проблем.
Парите у трето лице ли са?
Повечето семейства ги дават на трети лица да ги държат. Важи и за мен.
Моля се Донатела да се върне у дома, но в противен случай
не заслужаваш ли компенсация за мъката си?
- За каква сума говорим? - По три милиона на човек, може и повече.
Трябва да заведем дело. Адвокатите ми са експерти по колективни искове.
Самолетът над Локърби...
- Те ли са завели иска? - Сделката беше за един милиард.
Милиард, не милион.
- Как се казва фирмата? - Консултанти са. "Екхарт и Толе".
Чакай, а твоето име?
Силвия Плат.
Може да пише, че съм мъртва, но това е друга Силвия Плат.
Изтрих данните си в нета.
Много си бледа. Десет минути солариум?
Не, благодаря.
- Според теб какво е станало с Донатела? - Не знам. Изчезна.
Твоя ли е? "Стъкленият похлупак".
Не, това е на мъртвата Силвия. Потискаща книга.
Мислиш ли, че е убита?
- Например от мъжа си? - Мъжът й ли?
Този тип? Не.
- Значи не е съпругът й Боб? - Не, Дона. Не.
Чукай ме, татенце. Какво си направил? Чукай ме, моряче.
Има мръсна уста.
Обажда се, щом чуе името.
- На Боб ли? - Не - Дона. От години беше с нея.
Както и да е. Мъжът й е ексцентричен перко.
- Не я е убил. - Не знам.
В добра форма е. Съдя по снимките с него.
Излъчва някаква сила. Може да убие човек.
Не.
Дона го мразеше. Взела му е парите. Оставила е бележка.
Защо не ти е казала къде отива, ако е заминала?
Имаше търкания със семейството. Няма да навлизам в подробности.
Всички бяхме срещу нея.
Скъсвахме се от бачкане, а тя пръсна всичко за школа по изкуства.
Бяхме бизнесмени, тя не беше.
- Кога излиза книгата? - До година. Ще говоря с още семейства.
- Ще се чуем. - Чакай. Ела с мен за малко.
- Наградата е актуална? - Да.
Предлагам ти безплатен солариум. Непоносимо бледа си.
Литография ли е?
Маслени бои.
Да. Дона я нарисува.
Дона ли?
Прилича на Магрит.
Това е съпругата на Магрит. Знаеш ли историята на картината?
Жена му е била прекалено едричка за моя вкус.
Харесвам мацки с плосък корем и хубав тен.
Но Дона си падаше по тези неща.
Както и да е. Хайде, скачай в солариума.
Какво си направил?
Напоследък Лайнъл Ричи е тъжен негодник.
Беше с нея 30 години. Беше й като дете.
Оскуба си перата, когато тя потъна.
Падала си е по Лайнъл Ричи, но това не е важно.
Правила е копия на откраднати шедьоври.
Гуруто ги е продавал на гангстери.
Уликите говорят, че Донатела е мъртва.
- Горката Дона. - Голяма загуба за човечеството.
Била е талантлива.
Не съм експерт, но имам представа от изкуство.
А за момент реших, че картината е оригинал на Магрит.
А и птицата знае повече, отколкото казва.
Защо ли я е убил? Дали от ревност?
Мамили са клиентите си, но нещо се е объркало.
Ръцете на гуруто са оцапани с кръв и курешки.
Отивам за доклада за изчезнал човек.
- Излез от колата ми! - Ще успокоя една откачалка. До скоро.
- Луда ли си? Кой влиза в чужда кола? - Да, извинявай. Закъснявам.
Запушила си ме.
- Стреляла съм по хора за по-дребни неща. - Значи днес имам късмет.
Ноктопластика?
Да, мое дело са. Салонът е мой.
Може ли да ги видя?
Как го правиш?
Имам опит.
Не е само това, имаш и дарба.
Ела, ще ти направя отстъпка.
- Добре. - И друг път не прави така.
Благодаря.
Доклад за изчезнал човек. Дона е оставила бележка на Боб.
БОБ, МАЙНАТА ТИ. ПРАВ СИ, ВСИЧКО Е ТЪПО, ОСОБЕНО ТИ.
- Каква злоба. - Нали?
- Значи наистина е избягала. - Но е оставила Лайнъл Ричи.
Обожавала е проклетата птица, въпреки мръсната й уста.
Сега пилето живее в публичен дом и си скубе перата. Съкрушено е.
Той я е убил. Сигурна съм.
Трябва да прибера птицата.
Много си мила.
Би гледала плешива птица?
Колко си грижовна.
Довечера няма да спя от тревога за птицата.
По света има много мъка.
Налага се да се борим, Каръл. Нямаме избор.
Обади се на сестра си. Стюарт я притиска.
Знаеш го, студено сърце.
Не е плакал на погребението.
И сълза не отрони.
- Дори когато пях "Вятърът под крилете ми". - Какво?
Трябваше да пусна и гълъби.
Разкаянието. Като стомашна киселина е.
Опитах се да говоря с нея.
Опитай пак.
Даян. Здравей.
Ела в Пайъниъртаун. Искам да ти покажа нещо.
Как така няма?
Тогава ще ти кажа по телефона.
Намерих мръсните ти писания от гимназията, които бяха за "Пентхаус".
Някаква фантазия - ти и Лени Дикстра си ставате близки.
Мама ги е запазила. Винаги си била нейната гордост.
Мога да ти ги пратя по пощата, но децата...
Добре. Е, ще те чакам.
Браво!
Посетете общата спалня извън града.
"НАШИЯТ ПАЙЪНИЪРТАУН" ОТ П. НЮМАН ПРЕМИЕРА: ВТОРНИК ИЛИ ЧЕТВЪРТЪК
За теб и майка ти.
Знаеш ли, че Джинджър е играла главна роля в "Рицар на пътя"?
Второстепенна.
Извинявай, но какви са тези хартиени кули от счетоводните документи?
И щом тя се вози на кон, кой наглежда счетоводството?
Всичко може да се случи.
Съжалявам, но не!
Сега ще се изядат взаимно. Несъвместимо е с епохата.
Не се ядосвай за мъж.
Бъди като котките. Нека мъжете те търсят.
Откога живееш сама?
От 34 години.
Искаш ли да изкараш сериозни кинти?
Не изкарвам никакви.
Играе ли ти се купувач на картини?
Играх ценителка на изкуството в "Аферата Томас Краун".
"Хубава е."
Това бе репликата ми.
Русо се усети застрашена. Накара ги да я отрежат.
Добре. Влизай вътре и в ролята.
- Здрасти. - Тук съм.
Здрасти!
Здравей.
- Готова ли си? - За какво?
Правя сцена с псевдомама.
Кажи й всичко, което не си успяла. Ще ти помогне.
- А писмото до "Пентхаус"? - Изхвърлих го. За твое добро.
Помниш ли как заплаших треньора, който не те взе в Малката лига?
Винаги съм вярвала в теб.
Дай ми десет минути.
Джинджър!
Редактираме пиесата в крачка -
за кратко Даян ще играе втора дъщеря.
Не използвай истинското ми име.
Даянисис. Добре.
Ти си на смъртно легло. С Даянисис сте се отчуждили.
И двете не сте преодолели напускането на Джери.
Копелето.
Спомняш си как Стюарт е смучел пръста си.
- На колко е било детето? - На девет.
Нещо не му е наред. Голям е да си смуче пръста.
Джинджър, не се притеснявай от нищо.
Не мога. Съжалявам. Много е откачено.
Ти лягай.
Умираш. Постоянно изпадаш в несвяст.
Даянисис.
Трябва да й кажеш как се чувстваш.
Погледни я. Тук е, готова е да те изслуша.
Разкрий душата си, говори.
Готова е да те чуе.
- Преустановете работа! - Извинявай.
Потопи се в мига.
Изживей го отново. Хайде, играем.
Мамо, не можах да те видя, преди да умреш.
Беше ли те страх?
- Разбира се. Всеки се страхува. - Джинджър, не си в съзнание.
Преди татко да ни напусне,
ти ме заведе да гледам Алвин Айли, бяхме на балкона.
Ти плака от възторг.
После ядохме сладолед на "Гранд Сентрал Стейшън".
Каза ми, че на младини си искала да станеш танцьорка.
Във влака заспах.
През този ден ти беше само моя.
Но татко ни напусна и ти се превърна в своя сянка.
Понякога хората умират приживе.
Опитвах се да привлека вниманието ти, но много болеше.
Не издържах повече.
Виждам, че ме чакат...
Мислех си, че ако съм много добра, ако жъна успехи, ще се съвземеш.
Но вече те нямаше.
Искам да ти кажа, че те обичам.
Чуваш ли?
И ти прощавам.
И аз ти прощавам.
Джинджър, в несвяст си!
За какво? Какво има да ми прощаваш?
Че беше егоистка.
Какво прави?
Така го усетих. Държи се като лигла.
Това е идиотско.
Тя не става.
- Но имаше доза катарзис, нали? - Катарзис ли? Не! Сега ми е още по-гадно.
- Тя не беше добра майка. - Да. Вече са две такива.
Махни се, моля те.
Беше пълен провал. Дано си по-добра като колекционерка.
Хубава е.
Хубава? Да, това е Сезан.
Не се засягай.
- Ама това е Сезан! - Класика е.
Гледано от съвременна перспектива.
Или обратното, по-скоро.
Деветстотин хиляди?
Студено.
- Обади се на твоя човек. - Да!
Сега е моментът. Точният!
- Психично болна ли е? - В аутистичния спектър.
Но е реален купувач.
Нейният човек е паралия.
А Качъл трябва да наддава срещу някого. Да му припече под задника.
Момент. Не работи ли за него? Мислех, че тя е с Джеймс Качъл.
Не, тя е агент на човек, когото Качъл мрази до кръв.
Ти ми каза, че работи за Джеймс Качъл.
Искаш ли 1,3 млн.? Не ми ли каза, че искаш 1,3 милиона?
- Казах. - Така ще получим 1,3 милиона.
Да, разбира се, господине. Да, чао.
- Ще поддържаме контакт. - Без телесен. Хайде.
Много ли е зле?
Много. Очаквах да е зле, но то е трагично.
Имаш ли чадър? Много съм бяла.
Колко трагично? Обясни.
Или поне шапка?
Трябва да обявя фалит.
Не може да обявиш фалит! На косъм съм от пачките. Постижението на живота ми.
Какво да правя?
Нямам друг ход. Аз съм пълен дебил.
Дай ми един ден. Най-много и утре.
Става ли? До четвъртък.
Не губи вяра. "Семпер фиделис".
"Семпер фиделис".
В днешната практика
ще се концентрираме върху затваряне на порталите.
Стегнете седалището.
Приберете таза.
Какво е това?
Казва се Джуди.
- Джуди? - Някакъв я зарязал в напечена кола.
Не можех да го допусна. Не и аз. Трябваше да я взема.
Нали, Джуди?
Ще ти помогна да си върнеш среброто срещу 60%.
Изобщо не трябваше да ми го даваш.
- Обмислях 50 на 50... - Не се цигани на дребно или се отказвам.
Добре.
- Трябва да ми направиш услуга. - Само кажи.
Навит ли си на малко шок и ужас в Маями?
Кой е мишената?
Онова копеле гуруто.
Какво искаш да знаеш?
Дали е убил жена си.
Ако се наложи, ще ти кажа повече. Засега - санитарния минимум.
Приемливо е.
Махни песа от леглото.
Защо?
Ще правим секс.
Джуди, долу!
Превод на субтитрите Анна Делчева