לא! אבא, לא! תפסיק!
- אני אתקשר, טוב? - לאן אתה הולך? אבא.
מי רוצה דמי כיס מוקדמים?
תראה אותך, אב השנה. לאן לשלוח את הצל"ש?
שלחי אותו לבית של הזונה.
- אני מסתדרת, אימא. - אל תיתנו לו לקחת כלום.
אעזור לך עם המזוודות.
פגי, לא!
בחייך!
ילדה טובה, פגי.
אני רוצה להגיד היי.
זה יהיה טוב.
- פגי. - היי, זונה!
פגי, תפסיקי. פגי! לעזאזל.
כן! רסקי את המכונית!
היי! את בטוחה שאת לא רוצה להיכנס, להגיד שלום לחברה הכי טובה שלך?
אף פעם לא קראתי לה כך.
דיאן, עלי לשירותים של אימא ותביאי את שקית החוקן הווגינלי.
- זונה צריכה את כלי העבודה שלה. - פגי, תפסיקי. די.
אלה הפנינים של אימא שלי?
- אמרת שהן של אימא שלך. - איך יכולת לתת לה את הפנינים של אימא?
אתם כאילו מתחרים ביניכם
- מי יותר גרוע. - סע, בבקשה.
- תורידי אותן. - אלוהים...
פגי.
- תורידי אותן... - תניחי לי.
- תורידי אותן! - פגי. פגי, תעזבי.
- פגי, לעזאזל! - זין!
- עזבי אותי. - תורידי אותן!
פגי, תעזבי!
עזבי אותי. לכי תזדייני.
- תעזבי. תעזבי, פרחחית. - תעזבי!
אני בחיים לא אתחתן.
מה אפשר לומר? הוא היה מעניין.
בואי נמצא מספיק מהן בשביל צמיד.
תקבלי אותה כשאני אמות.
את לא הולכת למות.
היא כן, כשאדחוף אותה מול רכבת.
תוכלי לדחוף את שניהם?
וואו! הנה היא.
אתה צוחק עליי?
שחרור מוקדם.
התביעה פישלה באיזה עניין טכני.
תוריד את הקימונו של אימא שלי. קדימה.
וואו, פג, את נראית נפלא.
טוב, אתה צריך ללכת.
אני יכול לסיים את הקפה?
לא שתיתי קפה אמיתי איזה... כמה? שנה וחצי?
ומי אשם בזה?
פג, אני לא רוצה להיות זה שאומר את זה, כן?
כי זה לא הסגנון שלי.
אבל אחד מאיתנו שילם את המחיר וזו לא היית את.
אבל זה היה לפני עשר שנים, ומאז נשלחת לכלא עוד פעמיים.
כן, הייתי צריך לייצג את עצמי.
הנה זה בא.
הם פישלו בשתי התביעות.
אתה יודע מה?
למדת, כמה? חצי סמסטר
- בפקולטה משפטים בקווינס קולג'? - בכל אופן...
- ואז נכשלת בלימודים. - כן, הבחינות היו תפורות.
עכשיו, אני יכול לשתות אספרסו ולכבס את הבגדים שלי, בבקשה?
אלה פולים טובים.
לזה התגעגעתי.
את יודעת, המכוניות של היום שונות. זה מוזר.
אתה לא חושב שדברים ישתנו מהר כל כך, אבל הם משתנים.
- כשנכנסתי הנה היום... - כשפרצת הנה.
מוקף בחפצים של רוזלין.
הברחת את אחותי מהבית של אימא שלנו.
בארון יש עדיין ריח שלה.
אל תיגע בבגדים שלה, דני.
בחייך.
- השארת את הריח שלך מעל הריח שלה. - לא נכון. רק לקחתי את הקימונו.
אבל אי אפשר לפספס את הניחוח הזה.
את יודעת? זו רוזלין.
היא עדיין נוכחת בבד.
אתה פורץ לבית שלי.
אתה מבלגן את התקליטים של אימא שלי. אתה מפזז בקימונו שלה.
- אין לך כבוד לגבולות. - פג, הבגדים עדיין לחים.
מה אמרתי בפעם הקודמת? אנחנו גמרנו. אתה מכביד על החיים שלי.
חוץ מזה, תחתום כבר על מסמכי הגירושים.
אולי תקפיצי אותי למלונית?
קיבלתי מענק שחרור 200 דולר.
אני מזמין אותך לארוחת ערב.
הרגע אכלתי עוף קצ'טורה עם שלוש תוספות.
וואו. הארוחה שהיית לוקחת לאי בודד.
וזה אפילו לא יום ההולדת שלך.
- לא, זה רק ביורוקרטיה ובלגן. - כן, כן.
אז אני לומדת בקורס חוקרים פרטיים.
- תודה. - כמובן, מותק.
אתה יודע, זה עניין פורמלי בלבד
כי ברוס כבר נותן לי חקירות.
אני כבר מביאה עבודה.
הוא לא יכול להסתדר בלעדיי.
- וואו, פג. תראי אותך. - נכון?
- תראי אותך. - אני יודעת.
את ממש עוף החול, בובה.
אל תקרא לי בובה. אני לא בובה שלך.
אני מצטער. אני מתנצל.
תקשיבי, אני בא ממקום של למידה עכשיו.
אני מצטער.
תראי, זה העניין. אז ככה. שנינו עופות חול.
את, אחרי מותה של רוזלין, זכרה לברכה.
כמו שאת יודעת, גם לי היא הייתה כמו אימא.
והילדים תוקעים לך סכין בגב בגלל הבית.
אבל את חוקרת פרטית עכשיו.
ואני השתחררתי מהכלא ואני מוכן לפתוח דף חדש.
נכון, אני מרושש. אני עבריין.
אבל לימדתי צ'יגונג בכלא וזה רומם את רוחי.
מי זה צ'יגונג? על מה הוא יושב?
לא. זו שיטה של מדיטציה באמנות לחימה.
אבל אני יוצר גרסה משלי,
כי אני רוצה ללמד בדרך מרפאת, את יודעת? איך להילחם.
אני מבינה.
- כל התורות האלה צריכות להתעדכן. - בדיוק.
אני מדריך חברי כנופיות.
אנחנו יושבים באסאנה, נושמים ביחד, נוכחים ברגע.
בשביל החרא הזה ג'ון לנון מת.
זה מקסים.
זה באמת מקסים ואני רוצה לחלוק את זה.
אני רוצה לתעל את עוף החול הפנימי שלי להקמת מרכז צ'יגונג,
כאן בהיי דז.
אצטרך לעשות מה שנקרא "אחזור נשמה"
כדי שהחלק מהנשמה שלי שאבד לי יוכל לשוב ולהצטרף אליי.
איפה השארת אותה?
בבית ברחוב אלחו.
זה בגלל הכסף המזורגג?
- הוא שווה בטח 20,000 דולר. - לעזאזל.
אמרת לי שמכרת אותו כדי לשלם לעורך הדין.
זו רק הערכה.
- אולי יותר, לא יודע. - החבאת אותו בבית?
בחדר הכביסה.
נצטרך להיכנס לשם.
יכולתי לשלם את המשכנתא. יכולתי להישאר שם.
אתה כזה בן זונה שקרן.
שיקרתי רק כדי שנוכל להיות ביחד כשאשתחרר.
אתה לא משתנה. שום דבר לא משתנה אצלך.
פג, זה הון התחלתי בשביל שנינו.
את תקבלי איזה 10,000 או 12,000 מזה.
עכשיו הזמן, פג.
זו ההתחלה של שארית חיינו.
שארית חיי כבר התחילה.
טוב?
ואתה לא קיים בה. אנחנו לא קיימים בה.
אני לא הולכת לסכן את עצמי.
- פג... - לא אסכן את העתיד שלי.
אני חוקרת פרטית. אני לא פורצת לבתים של אנשים.
- פג... - לא.
- באמת? - לא.
- בסדר. - רק תחתום כבר על מסמכי הגירושים
ותניח לי לנפשי.
סליחה, מלצרית.
את רוצה את החשבון?
אני יכולה לקבל קפה, פאי תפוחים וסטייק אנטרקוט לקחת הביתה?
ותני את החשבון לבנזונה הזה.
אני רק רוצה שתדע שאני מתקרבת מאוד לגורו הנבלה.
אנחנו קרובים מאוד.
לעזאזל. רק רגע.
בבקשה, תגידי שפתחת את חנות הממתקים.
כן, אבל רציתי להודות לך על מה שעשית עם אוון.
והבנתי שזו הייתה טעות קשה.
הימני גדול מהשמאלי.
וגם הגניבה הייתה טעות.
אין על מה, חומד. נתראה בקרוב.
הוא דיבר עליי בכלל? גורו בוב? הוא מתגעגע אליי?
בלי שיחות אישיות בעבודה.
אחת, זו שיחת עסקים.
ושתיים, זה נקרא "איזון עבודה-חיים."
כדאי לך לנסות את זה פעם.
את אמורה לשמור מרחק מהטיפוס הזה.
זה חלק מההסכם שלנו.
חוץ מזה, הוא השאיר אותך א-סימטרית.
איך אילצת אותו לשלם?
אני... יצאנו לארוחת ערב, איימתי עליו, הוא רשם צ'ק.
ארוחת ערב?
- יצאתם לדייט? - חס וחלילה.
לאן הלכתם? הוא שילם?
תמי, אני בעבודה.
אני אשת מקצוע עכשיו.
טוב.
תקשיב, אם נקבל את הפרס על אשתו הנעדרת של הנבלה, אני רוצה...
טוב, תקשיבי. מניין לנו שעדיין יש פרס?
יש לנו דגים שמנים יותר. איפה איש ה-IT שלי?
שמע, אתה יודע מה זה? זה 1962.
אני בריאן אפסטיין ואתה חברת "דקה רקורדס". אתה עומד לוותר על הביטלס.
אני לא רואה את הביטלס.
תסתכל היטב. הם כאן, הם בידיים שלנו.
בבקשה, אל תזרוק את הביטלס לאסלה.
רוצה לדעת מה יש באסלה, פגי?
חברת "תיקון מכשירים חמים וקרים". הלקוח הכי טוב האחרון שלי.
אלה עם המשאיות הוורודות?
- בחייך! איזה מין מסר זה? - טוב.
- ורוד זה חם? ורוד זה קר? - תקשיבי לי.
אם לא אספק להם שלוש בדיקות רקע עד השבוע הבא,
אנחנו נהיה ברחוב.
על מה אני משלם לך?
אתה לא משלם לי.
תקשיב, אני צריכה שתברר בקשר לפרס הזה.
לא. לא, אני עמוס עבודה גם בלי זה.
ואל תחזרי לכאן בלי איש IT.
נתתי לך מטלה אחת.
עכשיו קלקלת. תכננתי להפתיע אותך.
יש לי מישהו. אני רק צריכה לנסוע לאסוף אותו.
אתה אפילו לא נותן לי כסף לדלק.
לא יוצא לי.
אולי תנסי להירגע. קיבלת כבר שתי דחיות.
אני חושבת שיש לי בעיה. שלפוחית ביישנית.
יש תסמונת כזאת. היה לי חבר שאמר שאני סובלת מזה.
איך עכשיו? קצת יותר פרטיות.
יש לך בן, נכון? הוא מבין במחשבים?
הוא נזיר קרטוזיאני בצרפת.
אולי אקח את האספקה השבועית שלי עכשיו?
ואבוא שוב כשיהיה לי יום פנוי ויותר זמן,
ואוכל להירגע.
- היי, גברת, את שם? - חכה. אני כבר יוצאת.
עוד לא הגענו לשבוע, פגי.
ובלי הבדיקה הזאת, תוכלי לקבל רק מנה יומית.
אני לא יכולה לבוא הנה יום יום, מרי. יש לי חיים.
גברת?
תתקין את התוכנה,
תתברבש עם זה עד שתבין, ואז תלמד אותי להשתמש בה.
- היא כבר מותקנת. - בום! מעולה.
נו, הבטחות שהובטחו קוימו.
נפגשתי עם רואה החשבון שלי.
מתברר ששותפי לשעבר ניהל שני ספרי חשבונות, ושניהם מזויפים.
אז... בבקשה.
נאלצתי לפדות את המניות שנשארו לי.
- נאלצתי למכור את כל החפצים מאיביי. - תעמיד פנים שלא שאלתי.
- אולי אפילו אאבד את הבית. - כי לא שאלתי.
אז נשלם לבחור בכסף מאיביי
ולך... אני לא בטוח.
טוב, תתעודד. בחייך, הכסף הגדול בדרך אלינו.
אני אומרת לך, קורים דברים.
אני לא יכולה לפרט יותר כרגע, אבל זה גדול.
גדול?
אל תגלגל עיניים.
זה מביע זלזול, וזלזול הוא הנשק של החלשים.
אל תהיה חלש. יש לי קלאסה.
היא מגניבה.
לעזאזל!
לכי תזדייני!
בואי, בואי.
משלוח מיוחד לגועלית.
תגידי לה שתפסיק לעקוב אחריי.
התקשרתי אלייך.
גיליתי עוד דברים על אשתו של הגורו.
ייתכן שמצותתים לנו.
- מה, מהטלפון שלך? - מהרכב.
תקשיבי, אני בטוחה ב-99.9 אחוז שהגורו הנבלה רצח את אשתו.
ואני חושבת שהוא נהג במכונית שלה למקסיקו,
וזה הכי אפל ובכוונה תחילה שיש.
גיליתי איפה המשפחה שלה כי מצאתי את גיליון המעצרים שלהם.
הם שייכים למשפחת גאצ'י.
מה? גאצ'י? איך?
חשבתי שהמאפיה מתה.
הם מנהלים מכון שיזוף ברנצ'ו מיראז'.
מי לא יודע שמכון שיזוף זה רק כיסוי?
- בחייך, אנחנו באמצע המדבר. - נכון?
אז משפחת גאצ'י הציע את הפרס,
והם היחידים שיודעים אם הוא עדיין בתוקף.
בסדר. אני אברר את זה.
מכון שיזוף -
לא מחפשים עובדים.
אני לא מחפשת עבודה, מותק.
אנחנו לא מציעים עיסוי אישה על אישה כרגע.
זאת שעשתה את הדברים האלה איבדה את כף רגלה בתאונת אופנוע.
- לא, לא. תזיין אותי, אבא. - לא, לא. תזיין אותי, אבא.
ניק נמצא?
ניק!
את חיוורת מאוד. מיטת השיזוף פנויה.
אני לא חושבת שיש לי זמן היום.
אתה ניק גאצ'י?
מי שואלת?
אגש ישר לעניין.
אני כותבת ספר על אחי פרנק.
הוא נעלם לפני חמש שנים. פוף! והוא איננו.
שמעתי שאנחנו שותפי גורל.
היית נהדר, חמודי. למטה משמאל.
אני קצת עסוק כרגע.
- יש עוד מיונז במקרר? - לא, נגמר.
אתה עסוק מדי כדי להרוויח כסף, ניק?
כן. תזיין אותי, מלח. הו, כן.
הממשלה חייבת לנו. אנחנו קורבנות.
בפעם האחרונה שבדקתי, במדינה הזאת קורבנות מקבלים צ'קים.
הו, כן. הו, כן.
- ציפור מזורגגת. - תזיין...
- יו, ליונל ריצ'י, סתום את הפה! - תזיין אותי, אבא.
ון, תגבירי את המוזיקה, בבקשה.
אוי ויי.
מגיעים לנו פיצויים.
תשלום על כאב ועל סבל.
חוץ מזה, אנחנו זכאים ללוויה ממלכתית, שאם לומר בכנות,
בדרך כלל שמורה לנשיאים, אבל אנחנו יכולים להגיש תביעה.
שמעי.
הצענו כבר פרס על דונה. הצענו 70,000 דולר.
אז להרוויח כסף זה לא...
הכסף שמור בנאמנות?
כי רוב המשפחות שומרות את כספי הפרס בנאמנות. זה מה שאני עושה.
אני מתפללת שדונטלה תחזור הביתה, אבל אם לא,
לא מגיע לך תשלום על הסבל?
- על כמה את מדברת? - נניח, שלושה מיליון לכל אחד. אולי יותר.
אבל אנחנו צריכים להכין תביעה.
עורכי הדין שלי מתמחים בתביעות ייצוגיות.
התרסקות המטוס בלוקרבי...
- הם טיפלו בזה? - זה נגמר בפשרה של מיליארד דולר.
מיליארד, לא מיליון.
איך קוראים למשרד?
הם ייעצו. אקהרט וטולה.
רק רגע, מה שמך?
סילביה פלאת.
אולי כתוב שם שאני מתה, אבל זו סילביה פלאת אחרת.
מחקתי את כל המידע עליי.
את חיוורת מאוד. רוצה עשר דקות במיטת השיזוף?
לא, אני מסודרת.
מה לדעתך קרה לדונטלה?
אני לא יודע. היא הסתלקה.
זו את? הספר "פעמון הזכוכית"?
לא, זו סילביה שמתה. ספר מדכא.
אז אתה לא חושב שמישהו הרג אותה?
- בעלה, למשל? - בעלה?
הטיפוס הזה? לא.
- אז לא הבעל בוב? - לא, דונה. לא.
תזיין אותי, אבא. מה עשית? תזיין אותי מלח.
- תזיין. תזיין. - פה גדול יש לציפור.
פותח אותו בכל פעם שהוא שומע את שמו.
- של בוב? - תזיין, תזיין. לא, דונה.
- הוא היה אצלה שנים. - תזיין אותי, מלח.
בכל אופן, האיש הוא מטורלל זולל גרנולה.
- הוא לא מסוגל. - אני לא יודעת.
הוא בכושר טוב. לפי התמונות שראיתי.
אתה יודע, חזק בדרך משלו. אבל הוא מסוגל להרוג.
לא.
דונה שנאה אותו. היא לקחה את כל הכסף. היית צריכה לראות את המכתב.
אז למה היא לא אמרה לך לאן היא נוסעת, אם היא נסעה?
שמעי, היו לה בעיות עם המשפחה, טוב? אין צורך להיכנס לזה.
בואי נגיד שהיא לא הייתה חלק מאיתנו.
אנחנו קרענו את התחת כדי להתפרנס.
היא הוציאה את הכול על לימודי אמנות.
היינו אנשי עסקים, היא לא.
הו, כן. הו, כן.
תזיין אותי מלח.
- אז מתי הספר יצא לאור? - בעוד כשנה.
יש עוד משפחות שאני צריכה לדבר איתן.
- אהיה בקשר. - חכי.
- בואי איתי רגע. - אוי, לא. תזיין, תזיין, תזיין.
- אז יש פרס, נכון? - כן.
אתן לך תור לשיזוף בחינם כי אני לא יכול להסתכל עלייך.
כן, טוני! כן! כן!
זו ליתוגרפיה?
זה שמן על בד.
כן. דונה יצרה את זה.
דונה יצרה את זה?
נראה כמו ציור של מגריט.
זו אשתו של מגריט. אתה יודע את ההיסטוריה של הציור הזה?
ההיסטוריה היא שהייתה לו אישה שמנמנה מדי. בשבילי, לפחות.
אני מעדיף אישה עם בטן שטוחה ושיזוף יפה.
אבל דונה אהבה את השטויות האלה.
בכל אופן, בואי. תיכנסי. קדימה, בואי.
מה עשית?
כן. ליונל ריצ'י קצת עצוב בימים אלה.
שלושים שנה הוא היה אצלה. והוא היה כמו ילד שלה.
תלש לעצמו את כל הנוצות כשהיא עזבה.
תזיין אותי, אבא. אוי, לא.
הו, כן.
מתברר שהיה לה משהו לליונל ריצ'י, אבל לא משנה.
העניין הוא שהיא יצרה העתקים של יצירות מופת גנובות
והסוואמי מכר אותם למאפיונרים.
כלומר... לפי כל הסימנים, דונטלה מתה.
- דונה המסכנה. - אני יודעת. זו אבדה לאנושות, קרול.
הבחורה ידעה לצייר.
אני לא שמאית אמנות מקצועית אבל יש לי טביעת עין.
ולרגע שם
חשבתי שאני מסתכלת על ציור מקורי של מגריט.
חוץ מזה, התוכי יודע יותר ממה שהוא אומר.
למה הוא הרג אותה, לדעתך? הוא קינא?
כן. הם ביצעו את ההונאה ומשהו השתבש.
לגורו הזה יש דם וחרא של ציפורים על הידיים.
אני צריכה ללכת לקחת את דוח ההיעדרות.
היי! צאי מהמכונית שלי!
אני צריכה ללכת לנטרל משוגעת. ניפגש אצל אימא.
יצאת מדעתך? מי נכנס למכונית של מישהו אחר?
כן, טעות שלי. אני מאחרת.
את חסמת אותי.
חמודה, יריתי באנשים על פחות מזה.
אז יש לי מזל היום, לא?
זה אקריל?
כן. בניתי אותן בעצמי.
זו החנות שלי.
אני יכולה?
וואו. איך את עושה את זה?
ניסיון.
זה לא רק ניסיון. זה כישרון.
תקפצי פעם. אעשה לך הנחה.
טוב.
אל תעשי את זה שוב.
תודה.
דוח נעדרים. דונה סקארבורו השאירה לבוב מכתב.
בוב היקר, לך תזדיין. צדקת. הכול מטומטם -
במיוחד אתה. דונה -
- וואו. איזו רשעות. - נכון?
אז היא באמת עזבה. היא עזבה.
אבל השאירה את ליונל ריצ'י.
היא אהבה את התוכי הדפוק הזה. למרות הפה המלוכלך שלו.
עכשיו הוא חי בבית זונות ותולש לעצמו את הנוצות. שבור לב.
הוא הרג אותה. אני בטוחה בזה.
כדאי שאלך להביא את התוכי.
איזו חמודה שאת.
את מוכנה לאמץ ציפור קירחת?
איזה לב גדול יש לך.
לא יודעת אם אצליח להירדם בלילה מהמחשבות על התוכי הזה.
העולם הזה פשוט יותר מדי.
היי.
אנחנו רק צריכות לשאת את זה, קרול. אנחנו רק צריכות לשאת את זה.
נ.ב, כדאי שתיצרי קשר עם אחותך כי סטיוארט לוחץ עליה.
אתה מכירה אותו. הוא נוקשה כמו אבן.
אמרת שהוא אפילו לא בכה בלוויה.
אף דמעה.
אפילו כששרתי את "הרוח מתחת לכנפיי".
מה?
הייתי צריכה גם לשחרר יונים.
חרטה. זה כמו צרבת בגרון.
בכל אופן, ניסיתי ליצור איתה קשר.
אז תנסי שוב?
דיאן. היי.
עשי לי טובה, בואי לפגוש אותי בפי-טאון. יש לי משהו להראות לך.
מה פירוש "לא"?
טוב, בסדר, אז פשוט אגיד לך בטלפון.
מצאתי כל מיני שטויות גסות שכתבת בתיכון
וניסית לשלוח ל"פנטהאוז פורום".
סיפור פנטזיה על ספסל השחקנים ולני דיקסטרה.
אימא שמרה אותו. היא תמיד התגאתה בך כל כך.
בכל אופן, אני יכולה לשלוח לך, אבל אם הילדים שלך...
טוב. בסדר, אז נתראה.
יופי.
בואו למגורי העובדים ממש ליד פיונירטאון.
"פיונירטאון שלנו" מאת פגי ניומן -
עם פגי ניומן והכוכבת ג'ינג'ר פוקס -
הבכורה ביום ג', אולי יום ה' -
לאימא שלך. ולך.
פגי, ידעת שג'ינג'ר הייתה שחקנית קבועה ב"אביר על גלגלים"?
חצי-קבועה. חצי.
סליחה. הכוכבת נכנסת ומכינה בובות נייר מספרי החשבונות?
ואם היא על סוס, מי משגיח על ספרי החשבונות?
כל דבר עלול לקרות בכל רגע.
סליחה. לא!
עכשיו הם אוכלים זה לזה את הפנים. זה לא מתאים לתקופה.
אל תתבאסי בגלל גבר.
אני אומרת, תהיי כמו חתול. חכי שהם יבואו אלייך.
כמה זמן את כבר לבד?
שלושים וארבע שנה.
היי, בא לך לעשות כסף אמיתי?
אני לא עושה כסף משום סוג.
מה דעתך לשחק קניינית אמנות?
שיחקתי חובבת אמנות ב"השוד המושלם".
זה יפה.
זו הייתה השורה שלי.
רוסו חשה מאוימת ואילצה אותם להוציא אותה מהסרט.
בסדר. ג'ינג'ר, תיכנסי לבית. תיכנסי לדמות.
- היי. - טוב. באתי.
היי!
היי. היי.
- טוב, את מוכנה? - מוכנה למה?
טוב. תעשי סצנה עם אימא המזויפת.
תגידי את כל מה שלא יכולת לומר.
זה יעזור. נשבעת לך בחיי.
מה עם המכתב ל"פנטהאוז"?
זרקתי את הלכלוך הזה לפח כי אני דואגת לך.
זוכרת שהקראתי למאמן הדפוק ההוא את החוק למניעת מהומות
משום שלא נתן לך לשחק בייסבול?
תמיד האמנתי בך. טוב?
תני לי עשר דקות.
ג'ינג'ר!
כיוון שאנחנו משכתבות את זה בלי סוף,
דיאן תגלם אחות נוספת בזמן הקרוב.
- דיאן... - אפשר לוותר על שמי האמיתי, בבקשה?
אייסיס. דיאנאייסיס. בסדר.
את על ערש דווי, כמובן, ואת ודיאנאייסיס לא הייתן בקשר.
אף אחד לא הצליח להתגבר על מה שקרה כשג'רי עזב.
מנוול.
את נזכרת בסצנה שבה סטיוארט מוצץ את האגודל.
- בן כמה הילד, שוב? - בן תשע.
יש לו איזו בעיה? זה קצת בוגר בשביל למצוץ את האגודל.
זה "מרחב ללא בושה," ג'ינג'ר.
אני לא מסוגלת.
אני מצטערת. זה מוזר מדי.
היי. לא, תשכבי.
את על ערש דווי, בהכרה מעורפלת.
דיאנאייסיס.
את חייבת לומר לאימא איך את מרגישה באמת.
תסתכלי עליה. היא פתוחה, קשובה במאה אחוז.
רק תפתחי את הלב, תפתחי את הפה.
היא מוכנה לשמוע.
- עצרו את העבודות במסבאה. - סליחה, פג.
קדימה.
תישארי נוכחת ברגע.
תישארי נוכחת ברגע הזה. ו... אקשן!
אימא, לא ראיתי אותך לפני מותך.
פחדת?
ברור שפחדתי. מי לא היה פוחד?
ג'ינג'ר, את חסרת הכרה.
אני זוכרת שלפני שאבא עזב,
לקחת אותי להופעה של אלווין איילי בעיר וישבנו רחוק מאוד,
ואת בכית... כי היית מלאה יראת כבוד.
ואז הלכנו לאכול גלידה בתחנת גרנד סנטרל,
וסיפרת לי שפעם רצית להיות רקדנית.
ואז נרדמתי ברכבת.
ובאותו יום היית רק שלי.
אבל אז אבא עזב ואת הפכת לרוח רפאים.
לפעמים אנשים מתים לפני שהם מתים.
שוב ושוב ניסיתי לגרום לכך שתראי אותי שוב, אבל...
זה כאב מדי.
לא יכולתי להמשיך בזה.
אני רואה אנשים מחכים לי.
חשבתי שאם אהיה מספיק טובה, שאם אהיה מספיק מצליחה,
את תחזרי.
אבל את נעלמת.
אימא, אני רק רוצה לומר שאני אוהבת אותך.
טוב? ו...
ואני סולחת לך.
גם אני סולחת לך.
את חסרת הכרה, ג'ינג'ר.
מה? על מה? על מה את צריכה לסלוח לי?
על שהיית אנוכית.
מה היא עושה?
הרגשתי שזה במקום. היא קצת תלותית.
איזה קשקוש.
שכחי מזה. היא על הפנים.
אבל היה בזה סוג של קתרזיס, נכון?
קתרזיס? פגי, לא! עכשיו אני מרגישה עוד יותר גרוע.
היא לא הייתה מוצלחת כאימא.
אני יודעת. זה נכון לשתיהן.
את מוכנה להסתלק? בבקשה?
באמת היית על הפנים הפעם.
אני מקווה שתהיי טובה יותר כקניינית אמנות.
זה יפה.
יפה? כן, זה סזאן.
אל תיקח ללב.
- זה ציור של סזאן. - זו יצירה קלאסית,
מסוג של מודליות מודרנית.
או ההפך, אני חושבת, דווקא.
תשע מאות אלף?
אפילו לא קרוב.
- אולי תתקשרי לבוס שלך? - כן. כן! כן.
עכשיו הזמן. בהחלט.
היא חולת נפש?
היא על הספקטרום.
אבל היא יודעת את העבודה.
העניין הוא שהבוס שלה טחון.
אנחנו צריכים מישהו שיתחרה בהצעת המחיר של קאצ'ל.
צריך להלחיץ אותו.
רגע, היא לא עובדת אצל האיש שלנו?
חשבתי שהיא עובדת אצל ג'יימס קאצ'ל.
לא, היא עובדת אצל מישהו שקאצ'ל מתעב.
אמרת לי שהיא עובדת אצל ג'יימס קאצ'ל.
אתה רוצה 1.3 מיליון? אמרת לי שאתה רוצה 1.3 מיליון או לא אמרת?
- כן. - אז ככה נגיע ל-1.3 מיליון.
כן, ודאי שאעשה את זה, אדוני. כן, צ'או.
- נהיה בקשר. - בסדר. אל תיגעי. בואי. בואי.
כמה גרוע המצב?
גרוע. חשבתי שהוא גרוע, אבל הוא נורא יותר.
יש לך שמשייה? יש לי עור בהיר.
כמה נורא? מה אתה מתכוון?
או כובע אולי?
אני מתכוון שאולי אצטרך להצהיר על פשיטת רגל.
אתה לא יכול להצהיר על פשיטת רגל.
אני כבר ממש קרובה לכסף. זה מפעל חיי.
מה אעשה?
אני לא יודע לעשות משהו אחר. אני אידיוט.
שמע, תן לי את היום, אולי גם את מחר.
בסדר. עד יום חמישי.
קח את עצמך בידיים. סמפר פיי.
סמפר פיי.
באימון הצ'יגונג היום
נתרכז באטימת השערים שלנו.
כווצו את העכוז.
והטו את האגן.
מי זה?
זו ג'ודי.
- ג'ודי? - איזה בן זונה השאיר אותה במכונית לוהטת.
חשבתי לעצמי, "לא, זה לא יקרה היום. את באה איתי."
נכון, ג'ודי?
טוב. אעזור לך לקבל בחזרה את הכסף תמורת 60 אחוז,
כי היית אמור לתת לי אותו מלכתחילה.
- אני דווקא בעד 50-50... - טוב,
אל תנסה לגלח לי אפילו שמינית האחוז, או שאני בחוץ.
בסדר.
ואני צריכה טובה.
כל מה שאת צריכה.
בא לך על מבצע "הלם ואימה במיאמי" קטן?
מי המטרה?
הגורו הנבלה.
מה את רוצה לדעת עליו?
אם הוא הרג את אשתו.
אספר לך עוד לפי הצורך, אבל בינתיים זה כל מה שאתה צריך לדעת.
בסדר. מתאים לי.
ותוריד את הכלבה מהמיטה.
למה?
כי אנחנו הולכים לשכב.
ג'ודי, תרדי מהמיטה.
תרגום: גלית אקסלרד