1986 M.
Ne! Tėti, stok! Sustok!
- Aš jums paskambinsiu. - Kur važiuoji, tėti? Tėti.
Kas nori kišenpinigių?
Tik pažiūrėkit - Metų tėvelis. Kur išsiųst statulėlę?
Siųsk tai kekšei.
- Aš tuoj, mamyte. Štai... - Neduokit jam nieko!
...padėsiu nunešt lagaminą.
Pege, ne!
Eik jau!
Šaunuolė, Pege.
Pasisveikinsiu.
Bus įdomu.
- Pege. - Labas, kekše!
Pege, liaukis. Po galais.
Taip! Trankyk!
Nenori užeit ir pasisveikint savo geriausia drauge?
Aš jos taip nevadinau.
Diana, atnešk tą dėžę iš mamytės vonios.
- Kekšei reikia įrankių. - Pege, pasitrauk.
Ar čia sumauti mamos perlai?
- Sakei, kad jie - tavo mamos. - Kaip drįsai dovanoti mamytės perlus?
Tarp jūsų reik paskelbt konkursą.
- Kuris blogesnis. - Galim važiuoti?
- Nusisek juos! - O Dieve.
Pege.
- Atstok nuo manęs. - Atiduok.
- Atiduok juos! - Pege, paleisk.
- Pege. Po galais! - Bliamba!
- Paleisk mane. - Atiduok!
Pege, paleisk!
Atšok nuo manęs!
- Paleisk, mušeika. - Paleisk!
Niekada netekėsiu.
Ką galiu pasakyt? Su juo nebuvo liūdna.
Surinkime, gal apyrankei pakaks?
Gausi ją, kai mirsiu.
Tu nemirsi.
Ji mirs, kai pastumsiu ją po traukiniu.
Gali pastumt juos abu?
Štai ir ji.
Tu juokauji?
Anksčiau paleido.
Valstybė susišiko dėl techninės smulkmenos.
Nusiimk mano mamos kimono. Eime.
Pege, atrodai nuostabiai.
Tau jau metas.
Galiu baigt gerti kavą?
Negėriau tikros kavos gal 18 mėn.
Ir kas dėl to kaltas?
Pege, aš nenoriu to sakyti, girdi?
Nes aš nesu toks.
Bet vienas iš mūsų prisiėmė atsakomybę, ir tai nebuvai tu.
Tai nutiko prieš dešimt metų, o per tą laiką buvai dukart išėjęs.
Taip, derėjo gintis pačiam.
Vėl tas pats.
Jie man sugadino abi bylas.
Žinai, ką?
Pasimokei kiek, pusę semestro
- teisės fakultete. - Šiaip ar taip...
- Ir tave išmetė. - Ten egzai - reketas.
Gal galiu išgert espreso ir išsiskalbt drabužius? Prašau.
Geros pupelės.
Man to labai trūko.
Automobiliai pasikeitė. Keista.
Nesitiki, kad viskas taip greit keičiasi, bet taip yra.
- Kada šiandien įžengiau čia... - Įsilaužei.
Aplink - Rozalin daiktai.
Tu išvijai mano seserį iš mūsų motinos namo.
Spintoje - jos kvapas.
Neliesk jos drabužių, Deni.
Liaukis.
- Tavo kvapas įveiks jos. - Ne. Aš tik apsivilkau kimono.
Bet to kvapo su niekuo nesupainiosi.
Supranti? Čia Rozalin.
Jos esmė gyvena medžiagoje.
Įsilaužei į mano namus.
Sujaukei mano mamos albumus. Šlaistaisi su jos kimono.
- Nepaisai jokių ribų. - Pege, jie dar drėgni.
Ką tau sakiau? Tarp mūsų viskas baigta. Tu - nuostolis mano gyvenime.
Ir visų antra, pasirašyk skyrybų sutartį.
Pavėžėk mane iki motelio.
Gavau 200 dol. pašalpą.
Galiu pavaišinti tave vakariene.
Ką tik valgiau vištienos troškinį su trimis garnyrais.
Šį patiekalą pasiimtum į negyvenamą salą.
O dar net ne tavo gimtadienis.
- Ne, liko tik biurokratija ir panašiai. - Taip.
Dar lankau PT kursus.
- Ačiū. - Prašom, mieloji.
Supranti, tai tik formalumai,
nes Briusas man jau patiki bylas.
Aš jau gaunu jam užsakymų.
Aš jau, galima sakyt, nepakeičiama.
- Pege. Nieko sau. - Tiesa?
- Nieko sau. - Taip.
Tu - sumautas feniksas, mieloji.
Nevadink manęs mieląja. Aš nesu tavo mieloji.
Atleisk, atsiprašau.
Aš irgi ėmiau mokytis.
Atleisk man.
Žinai, kaip yra? Mes abu - feniksai.
Tu, po Rozalin, telaimina ją Dievas.
Pati žinai, ji man irgi buvo kaip mama.
O brolis su seserimi išdavė tave dėl to namo.
Bet tu dabar privati tyrėja.
O aš - išėjęs į laisvę, pasirengęs atverti naują puslapį.
Taip, be skatiko kišenėj. Teistas.
Bet aš ten mokiau čigongo, ir tai užpildė man širdį.
Kas tas čigongas? Už ką sėdėjo?
Ne. Tai - kovos menų meditacijos rūšis.
Bet aš sukūriau savo stilių,
nes noriu sveikai mokyti žmones, supranti? Kaip kautis.
Suprantu.
- Tos disciplinos turi tobulėti. - Būtent.
Aš mokau tuos chuliganus.
Mes sėdim asanoj, kartu kvėpuojam, tiesiog esam.
Juk dėl to žuvo Džonas Lenonas.
Nuostabu.
Labai nuostabu, ir aš noriu tuo dalintis.
Noriu savo vidinį feniksą paversti čigongo centru,
čia, Aukštojoje dykumoje.
Man teks ištraukti savo sielą,
kad mano prarastoji siela vėl grįžtų pas mane.
Kur tu ją pametei?
Name, kur Aleho kelyje.
Tu čia apie sušiktą sidabrą?
- Jis vertas kokių 20 gabalų. - O, velnias.
Man sakei, kad pardavei jį, kad sumokėtum advokatui.
Viską paskaičiavau.
- Gali būt ir daugiau, nežinau. - Paslėpei name?
Skalbykloje.
Tereikia ten nuvykti.
Aš galėjau susimokėti paskolą už namą. Galėjau ten pasilikti.
Tu sušiktas melagis.
Aš melavau tam, kad man išėjus, liktume kartu.
Ne, tu niekada nepasikeisi. Tu nepasikeisi.
Pege, tai mūsų abiejų pradinis kapitalas.
Gausi 10 000 ar 12 000 dol.
Atėjo metas, Pege.
Pradėti naują gyvenimą.
Aš jau pradėjau naują gyvenimą.
Girdi?
Ir jame tavęs nėra. Nėra mūsų.
Aš neberizikuosiu.
Nerizikuosiu savo ateitimi.
Aš - PT. Aš nesilaužiu į svetimus namus.
- Peg... - Ne.
- Rimtai? - Ne.
- Gerai. - Pasirašyk sušiktą skyrybų sutartį,
ir palik mane ramybėje.
Padavėja, atsiprašau.
Atnešt sąskaitą?
Norėčiau dar kavos, obuolių pyrago ir šonkauliukų išsinešti.
O sąskaitą paduokit šitam šūdžiui.
Žinok, kad aš priartėjau prie to šūdžiaus guru.
Labai arti priartėjau, bliamba.
Bliamba. Palauk.
Tik nesakyk, kad neatidarei kepyklos.
Atidariau. Aš norėjau tau padėkoti. Už tai, ką padarei su Ouvenu.
Ir be to, tai buvo klaida.
Dešinioji didesnė už kairiąją.
Ir vogti yra blogai.
Prašom, mieloji. Tuoj pasimatysim.
Ar jis apie mane užsiminė? Guru Bobas? Jis manęs ilgisi?
Jokių asmeninių skambučių darbe.
Visų pirma, tai - dėl darbo.
Ir visų antra, aš gyvenimą derinu su darbu.
Išbandyk ir tu.
Turi laikytis nuo to tipo tipo toliau.
Toks buvo mūsų susitarimas.
Be to, per jį tu dabar neproporcinga.
O kaip tau pavyko jį įkalbėti?
Mes vakarieniavome, aš jam pagrasinau, ir jis išrašė čekį.
Vakarieniavote?
- Kaip pasimatyme? - Dieve, ne.
Kur jis tave vedėsi? Mokėjo jis?
Tame, aš darbe.
Aš dabar profesionalė.
Jei gausim premiją už dingusią to niekšo žmoną, norėčiau...
Iš kur mes žinom, ar dar yra toji premija?
Turim svarbesnių reikalų. Kur IT žmogus?
Žinai, į ką tai panašu? Į 1962-uosius.
Aš - Brajanas Epstainas. Tu - „Decca Records“. Tu dabar pražiopsosi bitlus.
Nematau jokių bitlų.
Žiūrėk įdėmiau. Jie - čia. Po mūsų nosimis.
Prašau, nenuleisk „The Beatles“ į klozetą.
Nori žinoti, kas nuleista į klozetą, Pege?
Kalifornijos šildymo ir kondicionavimo įmonė. Geriausias mano klientas.
Tie rausvomis mašinomis?
Liaukis! Kokią žinią jie skleidžia?
- Rausva šildo? Ar vėsina? - Dėmesio.
Jei kitą savaitę iš jų nesulauksiu pasiūlymo,
atsidursim gatvėje.
Už ką aš tau moku?
Tu man nemoki.
Reikia, kad išsiaiškintum dėl tos premijos.
Ne, aš ir taip užsiėmęs.
Ir nesirodyk čia be IT meistro.
Daviau tau vieną užduotį.
Dabar viską sugadinai. Norėjau tave nustebinti.
Aš radau meistrą. Tik turiu nuvažiuoti jo paimti.
O kurui pinigų man neduodi.
Nepavyksta.
Pasistenk atsipalaiduoti. Tu jau du sykius praleidai.
Man regis, man ta, kaip ten, parurezė.
Toks sindromas. Vienas mano vaikinas man tai sakė.
Kaip dabar? Daugiau privatumo.
Turi sūnų, taip? Jis išmano kompiuterius?
Jis - kartuziečių vienuolis Prancūzijoje.
Gal aš paimsiu indelių savaitei?
Tada ateisiu, kai turėsiu daugiau laiko,
kai galėsiu ramiai atsipalaiduoti.
- Panele, jūs čia? - Palaukit. Aš tuoj.
Dar anksti, Pege.
Nepateikus šlapimo tyrimui dabar, turėsi jį atlikti kasdien.
Aš negaliu čia vaikščiot kasdien, Mere. Aš turiu gyvenimą.
Panele?
Įdiek programinę įrangą,
tada išmokyk jį ja naudotis.
- Jau įdiegiau. - Puiku.
Pažadas įvykdytas.
Kalbėjau su savo buhalteriu.
Pasirodo, mano buvęs partneris vedė du buh. žurnalus, abu „juodus“.
Taigi... Prašau.
Todėl man teko likviduoti man likusias akcijas.
- Ir parduot visas prekes iš „eBay“. - Manyk, kad neprašiau.
- Gal net namą prarasiu. - Aš ir neprašiau.
Tam vaikiui sumokėsiu iš tų „eBay“ pinigų,
o tau - net nežinau.
Aukščiau nosį. Artėja riebios dienos.
Sakau tau, reikalas rimtas.
Negaliu daugiau nieko sakyti, bet tai žiauriai rimta.
Rimta?
Nevartyk akių.
Tai - nepagarba, o nepagarba yra silpnųjų ginklas.
Nebūk silpnas. Einu į paskaitą.
Ji - kieta.
Velnias!
Eik šikt!
Ateik čia.
Pristatau į rankas tai mergiščiai.
Liepk jai liautis mane sekiojus.
Aš tau skambinau.
Radau kai ką apie guru žmoną.
Mūsų gali klausytis.
- Kaip? Blakė tavo telefone? - Mašinoje.
Esu 99,9 proc. įsitikinusi, kad tas šūdžius guru nudobė savo žmoną.
Manau, jos automobilį jis nuvarė į Meksiką,
vadinasi, viską iš anksto planavo.
Sužinojau, kur jos giminė, nes radau jų teistumų sąrašą.
Jie - Gačiai.
Ką? Gačiai? Kaip?
Maniau, mafijos nebeliko.
Jie turi soliariumų spa Rančo Miraže.
Iškart aišku, kad soliariumai - priedanga.
- Juk čia - Aukštoji dykuma. - Tiesa?
Gačiai pasiūlė tą premiją,
vadinasi, jie vieninteliai žinos, ar ji dar galioja.
Aišku, aš patikrinsiu.
Darbuotojų nereikia.
Aš ir nesiprašau, mieloji.
Šiuo metu nedarome ir masažų „moteris moteriai“.
Toji masažuotoja motociklo avarijoje neteko pėdos.
- O, ne. Krušk, tėtuši. - O, ne. Krušk, tėtuši.
Nikas yra?
Nikai!
Jūs išblyškusi. Yra laisvas soliariumas.
Šiandien neturiu laiko.
Nikas Gačis?
O kas klausia?
Eisiu prie esmės.
Rašau knygą apie savo brolį Frenką.
Jis dingo be žinios prieš penkerius metus. Puf! Ir nebėr.
Girdėjau, jūs irgi patyrėte panašią bėdą.
Buvai puikus, gražuoli. Palydėsiu tave.
Dabar esu užsiėmęs.
- Ar šaldytuve dar yra majonezo? - Ne, baigėsi.
Taip užsiėmęs, kad nė pinigai nerūpi, Nikai?
O, taip. Krušk mane, jūreivi.
Valstybė mums skolinga. Mes nukentėjome.
Kiek žinau, mūsų šalyje aukos sulaukia stambių čekių.
- Sušiktas paukštis. - Krušk, krušk.
- Jo, Lajoneli Riči, užsičiaupk! - Varyk, tėtuši.
Ven, prašau, pagarsink prakeiktą muziką.
Mums priklauso kompensacijos.
Už skausmą ir kančias.
Dar ir teisė į valstybines laidotuves, kurios, jei atvirai,
atitenka vien prezidentams, bet galim ir mes pareikalaut.
Klausykit.
Mes jau paskelbėme premiją už Doną 70 gabalų,
taigi pasipelnyti mes ne...
Ar tie pinigai - pas trečiąjį asmenį?
Nes paprastai šeimos tokias premijas laiko pas trečiuosius asmenis. Kaip ir aš.
Klausykit, duok Dieve, Donatela grįš, bet jei ne,
negi jūs nenusipelnot nors kažkiek už sielvartą?
- Apie kokią sumą kalbame? - Apie tris mln. kiekvienam, gal daugiau.
Bet reikia pateikti ieškinį.
Mano advokatai - puikūs ekspertai.
Lokerbio lėktuvo katastrofa...
- Jie dirbo prie tos bylos? - Buvo išmokėti milijardai dolerių.
Milijardai, ne milijonai.
Koks tos firmos pavadinimas?
Jie - konsultantai. „Ekhartas & Tolė“.
Sekundėlę, kokia jūsų pavardė?
Silvija Plat.
Ten gali būt parašyta, kad aš mirusi, bet tai kita Silvija Plat.
Ištryniau viską apie save.
Jūs labai išblyškusi. Gal pagulėsit 10 min. soliariume?
Ne, nenoriu.
Kaip manot, kas nutiko Donatelai?
Nežinau. Ji išvyko.
Čia jūs? Romanas „Stiklo gaubtas“?
Ne, čia mirusi Silvija Plat. Ir knyga baisiai depresyvi.
Tai nemanot, kad ją užmušė?
- Pavyzdžiui, jos vyras? - Jos vyras?
Tas tipas? Ne.
- Ne jos vyras Bobas? - Ne, Dona.
Krušk mane, tėtuši. Ką padarei? Krušk mane, jūreivi.
- Krušk. - O tas paukštis keikūnas.
Ir taip kaskart, kai išgirsta savo vardą.
- Bobas? - Krušk. Ne, Dona.
- Jis ilgai pas ją gyveno. - Krušk mane, jūreivi.
Bet kuriuo atveju, tas tipas - paliegęs granolos valgytojas.
- Nepajėgtų. - Nežinau.
Jis gana tvirtai sudėtas. Iš nuotraukų.
Savotiškai stiprus. Jis galėtų nužudyti.
Nea.
Dona nekentė jo. Pasiėmė visus pinigus. Jūs jos raštelio nematėt.
Tai kodėl ji nepasakė jums, kur vyksta, jei ji išvyko?
Ji nesutarė su šeima, suprantat? Neverta į tai gilintis.
Sakykime, buvo šeima, ir buvo ji.
Mes liejom prakaitą dirbdami.
O ji iššvaistė visus mūsų pinigus meno mokyklai.
Mes - verslininkai, o ji - ne.
Krušk, jūreivi.
- Kada išeis ta knyga? - Maždaug po metų.
Dar turiu pakalbėt su kitomis šeimomis.
- Aš jums paskambinsiu. - Palaukit.
- Ateikite trumpam. - O, ne. Krušk.
- Vadinasi, yra premija, tiesa? - Taip.
Pasiūlysiu jums nemokamą laiką soliariume, nes negaliu į jus žiūrėti.
Taip, Toni!
Ar čia litografija?
Aliejus ant drobės.
Taip. Dona nutapė.
Dona?
Tai panašu į Magritą.
Čia Magrito žmona, šiaip jau. Žinote šio paveikslo istoriją?
Jis turėjo žmoną, kuri man bent jau per stambi.
Man patinka panos plokščiais pilvais, gražiai įdegusios.
Bet Donai patiko toks mėšlas.
Nagi, ateikit, šokit į vidų.
Ką padarei?
Lajonelis Ričis dabar - apgailėtinas šiknius.
Ji jį laikė 30 metų. Buvo jai kaip vaikas.
Kai ji išvyko, jis ėmė save pešioti.
Krušk mane, tėtuši. O, ne.
O, taip.
Panašu, kad ji ėjo iš proto dėl Lajonelio Ričio, bet ką dabar.
Svarbu tai, jog ji darė vogtų šedevrų kopijas,
ir mūsų svamis pardavinėjo juos banditams.
Visi ženklai rodo, kad Donatela negyva.
- Vargšė Dona. - Taip. Tai netektis žmonijai, Karole.
Ji puikiai tapė.
Nors nesu meno kūrinių įkainotoja, bet akį turiu gerą.
Pradžioj man išties pasirodė,
kad priešais mane - Magritas.
Be to, tas paukštis žino daugiau nei sako.
Kaip manai, kodėl jis ją nudėjo? Iš pavydo?
Taip. Jie vykdė aferą, ir kažkas nepaėjo.
To guru rankos suteptos krauju ir paukščio šūdais.
Važiuoju to pareiškimo apie jos dingimą.
Lipk iš mano mašinos!
Privalau sustabdyti tą pamišėlį. Lauk manęs pas mamytę.
Tu gal proto netekai? Kas sėda į svetimą mašiną?
Taip, atleisk. Vėluoju.
O tu mane užblokavai.
Mieloji, esu už mažiau ir kulką paleidusi.
Tuomet man pasisekė, tiesa?
Ar jie - akriliniai?
Taip. Mano darbas.
Čia mano salonas.
Nieko sau.
Galima?
Kaip tu tai darai?
Patirtis.
Ne tik. Tai - talentas.
Užsuk. Padarysiu tau nuolaidą.
Gerai.
Tik daugiau taip nedaryk.
Ačiū.
Pareiškimas apie dingusį asmenį. Dona Skarboro paliko raštelį Bobui.
BRANGUS BOBAI, EIK ŠIKT TU TEISUS, VISKAS KVAILA
YPAČ TU. DONA
- Kaip piktai. - Tiesa?
Vadinasi, ji išvyko. Pati išvyko.
Palikusi Lajonelį Ričį.
Ji mylėjo tą sumautą paukštį. Nors jis ir keikūnas.
Dabar gyvena kekšyne ir peša sau plunksnas. Liūdi.
Jis ją nudėjo. Aš neabejoju.
Man reikia pavogt tą paukštį.
Tu tokia miela.
Paimtum pas save pliką papūgą?
Kokia tu gera.
Abejoju, ar galėsiu išmest tą paukštį iš galvos ir užmigt.
Šis pasaulis vis tik baisus.
Mes privalom iškęsti, Kerole. Tiesiog iškęsti.
Beje, susisiek su savo seserim, nes Stiuartas ją spaudžia.
Žinai, koks jis. Suakmenėjusia širdimi.
Sakei, jis neverkė net per laidotuves.
Nė ašarėlės.
Net kai dainavau „The Wind Beneath My Wings“.
Ką?
Derėjo dar balandžius paleist.
Tie apgailestavimai - it koks refliuksas.
Aš jau bandžiau su ja susiekti.
Tai pamėgink dar sykį.
Diana. Labas.
Būk gera, atvažiuok į miestelį, turiu tau kai ką parodyti.
Kaip tai „ne“?
Tiek to, tada pasakysiu telefonu.
Radau tavo gana padykusį laišką iš mokyklos laikų,
kurį bandei siųst „Penthouse Forum“.
Apie kažkokią fantaziją, jog tave iškasa Lenis Dekstra.
Mamytė išsaugojo jį. Ji visada tavimi labai didžiavosi.
Galėčiau nusiųsti tau namo, bet jei tavo vaikas...
Tuomet iki.
Dar sugrįžkite į baraką šalia Pionierių miestelio.
„MŪSŲ MIESTELIS“ PEGĖ NIUMAN
VAIDINA PEGĖ NIUMAN IR TV ŽVAIGŽDĖ DŽINDŽER FOKS!
PREMJERA ANTRADIENĮ, O GAL KETVIRTADIENĮ
Jūsų mamai. Ir jums.
Pege, žinojai, kad Džindžer atliko pagrindinį vaidmenį „Ratuotame riteryje“?
Antraeilį. Antrą.
Atsiprašau. Ar mūsų aktoriai iš buhalterinių knygų lanksto lėlytes?
Ir jei ji - ant žirgo, tai kas veda tas knygas?
Gali bet kas nutikti.
Atsiprašau. Ne!
Dabar jie laižosi. Tai neatitinka mūsų istorinio laikotarpio.
Nesuk galvos dėl vyro.
Elkis kaip katė. Tegu patys prieina.
Kiek laiko tu viena?
Trisdešimt ketverius metus.
Nori užsidirbt tikrų pinigų?
Aš neuždirbu jokių pinigų.
Gal norėtum suvaidinti meno pirkėją?
„Tomo Krauno aferoje“ vaidinau meno mylėtoją.
„Gražu.“
Tokie buvo mano žodžiai.
Ruso buvo pagrasinta. Jai teko iškirpti tą sceną.
Džindžer, eik į vidų. Įsijausk.
- Labas! - Taigi, aš čia.
Labas!
Labas.
- Pasiruošusi? - Kam?
Suvaidink su netikra mamyte.
Išsakyk jai viską, ko negalėjai pasakyti.
Tai padės. Prisiekiu savo gyvybe.
O kaip tas laiškas „Penthouse“?
Išmečiau tą popiergalį, nes tu man rūpi.
Pameni, kaip garsiai skaičiau tą maišto aktą sušiktam treneriui
už tai, kad neleido tau žaisti Mažojoje lygoje?
Visada tavim tikėjau, girdi?
Duok man dešimt minučių.
Džindžer!
Kadangi nuolatos tobulinam pjesę,
Diana kurį laiką vaidins dukterį.
- Diana... - Gali nesakyti mano tikrojo vardo?
...aisė. Dianaisė. Taip.
Tu - mirties patale. Judvi su Dianaise jau seniai praradusios ryšį.
Nė viena negalėjo atsigauti po to, kai jus paliko Džeris.
Niekšas.
Pameni sceną, kur Stiuartas čiulpia nykštį?
- Kiek vaikui metų? - Devyneri.
Jam kažkas negerai? Jis per didelis čiulpti nykštį.
Apsieisime be gėdijimo, Džindžer.
Aš negaliu.
Atleisk. Labai jau keista.
Ne, gulkis.
Tu merdėji ir nieko nekalbi.
Dianaise.
Pasakyk mamytei, ką jauti iš tiesų.
Pažvelk į ją. Ji atvira, viską išgirs.
Tiesiog atverk širdį, atverk burną.
Ji tave girdi.
- Nutraukt darbus salūne! - Atleisk, Peg.
Eik.
Būk akimirkoje.
Tik šioje akimirkoje. Ir... veiksmas!
Mamyte, aš nebuvau su tavim prieš pat mirtį.
Ar tau buvo baisu?
Žinoma. Kam nebūtų?
Džindžer, tu be sąmonės.
Prisimenu, kad prieš tėčio išėjimą
nusivedei mane į Alvino Ailio šokio spektaklį. Mes sėdėjom aukštai,
o tu verkei, nes šokis tave sukrėtė.
Paskui nuėjome ledų į Didžiąją Centrinę stotį,
ir tu man pasakei, jog svajojai būt šokėja.
Paskui aš traukiny užmigau.
Tą dieną tu visa buvai tik mano.
Bet po to, kai išėjo tėtis, tu virtai šmėkla.
Žmonės kartais miršta dar būdami gyvi.
Aš stengiausi, kad vėl mane pamatytum,
bet buvo pernelyg skaudu.
Todėl nebeištvėriau!
Matau, manęs laukia žmonės.
Maniau, jei būsiu gera, jei būsiu sėkminga,
tu atsigausi.
Bet tu nebegrįžai.
Mamyte, noriu pasakyt, kad aš tave myliu.
Girdi? Ir...
Ir aš atleidžiu tau.
Aš irgi tau atleidžiu.
Tu be sąmonės, Džindžer!
Ką? Už ką? Už ką turi man atleisti?
Už savanaudiškumą.
Ką ji daro?
Taip norėjosi pasakyt. Ji pernelyg prisirišusi.
Vajė... Kokia nesąmonė.
Velniop. Ji - prasta aktorė.
Nors tame buvo kažkas tyrinančio, tiesa?
Tyrinančio? Pege, ne! Dabar jaučiuosi net blogiau.
Ji nebuvo gera mama.
Žinau. Jos abi tokios.
Gali eiti šalin? Prašau!
Tu čia visiškai apsišikai.
Tikiuosi, meno pirkėją suvaidinsi geriau.
Gražu.
Gražu? Taip, čia Sezanas.
Nebūk toks jautrus.
- Čia juk Sezanas, po galais. - Gana klasikinis
kaip moderniai modalumo rūšiai.
Arba atvirkščiai, kaip man atrodo.
900 000?
Nė už ką.
- Gal paskambink savo žmogui? - O, taip!
Dabar pats metas. Išties.
Ar ji protiškai nesveika?
Šioks toks autizmo spektras.
Bet ji - absoliučiai patikima.
Esmė ta, jog jos žmogus - turčius.
Reikia sudaryti konkurenciją Kačeliui.
Kad jaustų įtampą.
Pala. Tai ji ne jam dirba?
Maniau, ji dirba Džeimsui Kačeliui.
Ne, ji dirba tam, kurio Kačelis nekenčia.
Tu man sakei, kad ji dirba Džeimsui Kačeliui.
Tu nori 1,3 mln.? Sakei, kad nori gauti 1,3 mln., tiesa?
- Taip. - Tai mes ir einame iki 1,3 mln.
Taip, būtinai, pone. Taip. Čiau.
- Mes jums paskambinsim. - Neliesk. Eime.
Ar labai blogai?
Labai. Maniau, bus blogai, bet yra dar blogiau.
Turi skėtį? Mano oda labai blyški.
Kaip blogiau? Ką nori pasakyt?
O gal skrybėlę?
Man gali tekti skelbti bankrotą.
Tu negali skelbti bankroto.
Aš tuoj gausiu premiją. Tai - gyvenimo byla.
Ką man daryti?
Nieko negaliu padaryt. Aš - nevykėlis.
Duok man dieną, gal dvi.
Gerai. Iki ketvirtadienio.
Laikykis. Semper fi.
Semper fi.
Šiandien čigongo sesijos metu
stengsimės užverti savo vartus.
Įtempkite sėdmenis.
Ir kilstelėkite dubenį.
Kas čia?
Džudė.
- Džudė? - Kažkas paliko ją tvankioje mašinoje.
Aš toks: „Ne, šiandien to nebus. Tu eisi su manim.“
Tiesa, Džude?
Aš padėsiu tau gauti tą sidabrą už 60 proc.,
nes privalėjai anksčiau man jį atiduoti.
- Manyčiau, kad 50-50... - Gerai,
jei bandysi nusiderėt bent aštuntadalį procento, einu lauk.
Gerai.
Ir man reikės paslaugos.
Ką tik paprašysi.
Reikia trumpam prisiminti „Majamio smūgį“.
Kas subjektas?
Tas šūdžius guru.
Ką nori apie jį žinot?
Ar jis užmušė savo žmoną?
Jei reikės, pasakysiu tau daugiau, bet šiam kartui to turi pakakti.
Gerai. Skamba neblogai.
Ir nuvyk šunį nuo lovos.
Kam?
Nes čia vyks seksas.
Džude, lauk nuo lovos.
Išvertė Egidija Namavičė