Представяш ли си какво можем да направим с това?
Да. Ще си върна къщата.
Тази душевна терапия е забавна. Признай.
Да. Да ти покажа ли какво е забавно?
Оставете съобщение.
Здрасти, Стюарт, кака ти е. Онази, която те научи да си връзваш обувките.
- И да караш колело, и ти даде всичко. - Да.
Ще получиш следващите два наема предварително.
Не се тревожи за парите.
Добре.
Пег, усещаш ли го?
Спомените се връщат.
Да, помня как даде номера ми на колумбийския картел
и се наложи да се крия в тоалетната на близката бензиностанция.
Избирам да мисля за хубавите моменти, а не за лошите.
- Личен избор. - Добре.
- Гаражът. Да изчезваме. - Мамка му.
- Помогни ми. Тежки са. Ето. - Хайде.
По дяволите, Дени!
- Беше ти последна вечер, разбирам. - Няма да те слушам повече...
Добре, както кажеш.
Добре.
Мамка му.
Хайде.
Моето момиче.
Още ни бива, скъпа.
Не сме заедно.
РЕДКИ МОНЕТИ
- Какъв тъпак. - Недей.
Измами ни. Дадох ти знак.
Съдържанието на никел не беше колкото го изкара.
- Измери го пред очите ни. - Пълна измислица.
Защо ли очаквах нещо друго?
Само ти можеш да кажеш 25 бона, а да се окажат пет.
Можеха да бъдат повече, но ти не ми помогна.
И изпусна половината монети в къщата.
Нали?
Качвай се в колата!
Ще преместя дисковете тук.
Правили ли сте им копия?
В смисъл?
- Да не работим за Национална сигурност? - Не му пречи.
Той е голяма работа.
Къде го намери?
В супермаркета.
- Каза, че ви е запознал Бил. - Управителят.
Парите са за теб. Не са много, но ще ни спечелят време.
Не го правя с удоволствие.
Изпитвам физическа болка.
Трудно ще платя ипотеката, но ще се справя.
Не мога без бъдеще. Живее ми се. Не бива да закриваме офиса.
Усещам, че вътрешните ми органи са против този акт.
Боже. Вземи парите.
Дали тайничко се надявам да откажеш?
Ами да. Дори явно.
Изобщо не искам да вземаш парите, но се налага.
Трябва.
Какво става?
- Съжалявам. - Тъжно е.
Адски трогателно е!
Приеми го като заем. С лихва от десет процента.
Десет ли?
Ъм, осем. Приеми го като начален бонус.
Трябва да си стъпя на краката.
Това е само капка в морето.
Беше трогателно.
Благодаря ти за грижата.
Отиват си, тръгнаха, заминаха.
Не забравяй за срещата в Пайъниъртаун довечера.
Оттам ще падне работа.
Чакай, ти сериозно ли?
Да, всичко се нарежда.
На косъм съм от наградата за Дона Скарбъро.
Сигурна съм на 98,6%, че е мъртва.
Оставила е проскубаната си птица, която е нейната сродна душа.
Няма значение. Знам какво правя.
Добре. Имам задача за теб.
Реален случай.
Изневеряваща съпруга. Вероятно.
Още събираме информация. Без насилие.
Проследи я. Снимай, ако видиш нещо подозрително.
Да...
Всъщност не съм сигурна дали...
искам да спирам жена, която търси любовта.
- И съм заета. - Дано се шегуваш.
Откъде да знаем
дали тази жена, която носи полуполо, не е открила любовта?
Коя съм аз да...
Това тиранти ли са?
Да, добре. Професионалист съм.
Това е служебният й адрес.
Заемам се.
Без насилие.
Трета скорост понякога заяжда. Упорствай.
- Ще дам на четвърта. - Да.
Но ако чуеш силен стържещ звук, върни на втора.
- Ясно. - Благодаря за колата.
- Ще внимавам. Ако не ме преследват. - Разбира се.
Не ми харесва, че ще включиш и Дени.
Докато се усетиш, ще легнеш с него.
Не. Вече си го направила?
Жена съм, имам нужда от секс.
Няма да се повтори. Мразя го.
- Каква задача ще ми дадеш? - Обикновено следене.
Съпруга, вероятно изневерява. Провери.
- Без насилие. - Защо да я нападам?
Човек не знае до какво може да се стигне. Бъди нащрек.
Какво й е?
Наказана е, в пубертета е и остана без дрон.
И я карат да виси в измислен град от Дивия Запад.
Знаеш ли каква беше моята мащеха?
Мусолини с прогорена от къдрин коса и опериран нос.
Каза ми, че съм дебела и изхвърли тортата за рождения ми ден.
Каръл е мила.
Знае, че не ти е майка и не се старае да бъде.
И кучка не е.
Прояви малко уважение.
Умирам от скука.
Добре дошла на Земята. Тук е скучно.
Ти нямаш право да си скучна. Бъди интересна като комета!
Да, все тая.
Покажи им какво могат кометите!
Скрий татуировките.
Не се тревожи. Вече и бабите имат.
Но не паяци на вратовете си. Закопчай ризата.
Добре.
- Шпионски очила ли носиш? - Позна, защото знаеш, че не нося очила.
Като Кисинджър си, но хубава.
Джуди остава.
Ще дойде. Свали очилата.
Нужни са ми. В тях има микрофон.
Трябва да докажа вината му.
Проклети да са. Смехотворни са. Хайде де.
Защо винаги държиш да съсипеш всичко?
- Готово. - Нямам думи.
Имам идея. Никой не претърсва кучета.
Ела, Джуди.
Готово.
Погледни.
Джуди ще запише всичко от този момент нататък.
Той няма да се досети.
Добре.
Не се разсейвай с кучето, чакай да ти дам знак.
- Ти ли ще ме водиш? - Да.
Аз измислих "Шок и ужас в Маями".
- Ела. - Не ми се говори.
- Ще закъснеем. - Добро момиче.
- Хайде, Джуди. - Ела, Джуди. Пази микрофона.
Здравей. Ела.
Не забравяй, че "Шок и ужас в Маями" беше моя идея.
Защо се нарича така?
И кой взе парите от Алфредо в Маями? Аз!
Защо си слагаш червило? Кого се опитваш да впечатлиш?
По-кротко. Чакай да ти дам знак.
Боб! Това е г-н Денис. Работи за Качъл.
Може ли да ви претърся?
Не знам какво са ти казали за мен, приятелю,
но аз съм консултант по изкуствата.
Защо бих носил оръжие?
Да не сваляме нивото.
Много съжалявам, но тук процедираме така.
Упълномощен съм да похарча огромна сума пари, господине.
И мен ли?
Добре, виж. И аз ще те претърся.
Добре, така.
- Не бях приключил. - Бръснеш си краката.
Добре, добре. Достатъчно.
- Да, добре. - Добре.
Добре.
Да претърсим и кучето тогава?
Заповядай.
Да претърсим кучето.
- Хубава шега. - Влизайте.
Добре.
Какво става? Между вас има ли нещо?
Има набито око.
Посредник е на Качъл за Северна Америка.
Цветовете.
Възхитена съм от маховете на четката.
Да, типично за импресионизма.
Всъщност не е.
Използва наслояване на цветовете,
което е по-изразено в постимпресионизма, чийто представител е.
Наистина ли ще спорим?
Чакам обаждане. Ще ви помоля да...
Добре.
Истината е, че тази картина е фалшификат.
Не. Не е.
Не. Не е фалшива.
Спокойно. На него не му пука.
Знаеш ли колко фалшификати има в "Метрополитън"?
Именно. И управата не знае.
Не, тази картина е крадена.
- Но сега е в дома ми и... - Боб, фалшификат е.
Не се тревожи. Наясно сме.
Тя е сред най-невероятните творби, които съм виждала.
Половината картини в света са фалшиви.
Ще ми кажеш ли кой е авторът?
- Може ли кучето да чака отвън? - С изградени навици е.
- Ще се споразумеем! Кой е художникът? - Има и друг купувач.
Качъл ще хареса картината, въпреки че е фалшификат.
Готов съм да я дам за милион, ако го получа в брой до петък.
Добре. Разбрахме се.
Кажи ми кой е фалшификаторът.
Ще изведете ли кучето?
Да, изведи го.
Разговаряме. Изведи го ти.
Ела, Джуди.
Пеги е много сладка, но с нея трудно се излиза на глава.
Има своите странности, но е добросърдечна.
Излизахме в Ню Йорк...
Тогава пушеше невероятни количества трева.
Не сме в токшоу.
Да, добре. Довечера ще се обадя на Качъл.
Колко е часът във Флоренция? Ще снимам картината.
Не. Без снимки. Ще ви пратя каталог.
Нали бяхте упълномощен? Парите ми трябват до петък.
Чух те още първия път, приятел. Ще ги имаш до петък.
- Чудесно. По една бира? - Да.
Настанявайте се.
Благодаря.
Разкажи ми за художника.
Беше моя съпруга.
Починала ли е?
Не, напусна ме.
- Като е умряла? - Не.
- Говориш в минало време. - Не.
Качъл купува картини, но ги проучва.
Близките на жена ти са обявили награда.
Тя е била фалшификатор. Съмнително е, Боби.
Наричай ме Боб или Робърт.
Да, така е.
Това няма връзка с изкуството.
Искаха да я намерят. Какво общо има с продажбата?
Да приберем ли кучето? Джуди!
Ела, момиче. Ела!
Просто казвам... Дано жена ти е жива и здрава!
Но ако е мъртва, цената ще се вдигне.
Не мисля, че важи за фалшификатите.
Колекционерите са глупаво племе.
Трябва да знаем повече, заради маркетинга.
Станах свидетел на злополука...
...на опашка за тако.
18 МЕСЕЦА ПО-РАНО
Мой колега имаше лични проблеми.
Беше ме завъртяла работната въртележка и не забелязах.
Здрасти, въздухар. Как вървят нещата на дъската?
Няма да умреш, ако се усмихваш от време на време.
Схващаш ли?
В своя защита ще кажа, че цял ден не бях ял.
На опашката ли сте?
Вие сте Боб Скарбъро.
Може ли да мина пред вас? Бременна съм и трябва да се храня.
Няма сега да родите.
- Моля? - Добре.
Не, не може да ме прередите.
- Съжалявам. - Бременна съм, трябва да ям.
Всички трябва да ядем.
- Нося дете. - Знам какво значи "бременна'.
Вижте, горе!
- Божичко! - Недей!
Героите от войната са подготвени за подобни травми,
но аз бях беззащитен.
Скарбъро, добре ли си?
Скарбъро?
Завъртях се в някаква екзистенциална спирала.
Имах нужда от отпуск. Не можех да работя.
Здравей.
И Дона не ми помогна. Изобщо.
Отпуската не означава да станеш безделник.
Случилото се е тъжно, жалко.
Когато очилата му...
О, боже. Да. Можел си да бъдеш по-мил.
- Да го поздравиш. - Здрасти.
- Поздравих го. - Все тая.
- Нарекох го "въздухар". - Това е приятелско обръщение.
Подиграх му се.
Човек се учи, докато е жив. Кое е най-сладкото пиле?
И след малко беше мъртъв.
- Беше мъртъв. - Добре, виж, Боб.
- Поздравявал си и други бъдещи мъртъвци. - Здрасти.
Мина доста време. Или се върни на работа, или потърси психиатър.
Пречиш ми да рисувам.
Потърсих помощ при психиатър,
който прави сеанси с халюцинации на хора с душевни травми.
Те промениха живота ми, гледната ми точка за света.
Драстично.
Боб.
Чакат те в студиото.
Добре дошли. Отразяваме извънредна новина.
Пренасяме се в Палм Спрингс.
На пътя се отвори огромна яма
и погълна турист.
Алиша Херера ще ни запознае с подробностите.
Алиша, разкажи ни за трагедията.
Един момент.
Това трагедия ли е? Важно ли е изобщо?
Един човек е умрял. Всички ще умрем.
- Какво прави? - Какви ги върши?
Всичко останало, всичко това, е тъпо.
Дона нищо не разбра.
Уволниха ме.
Да, видях.
Да празнуваме. Вече мога да правя нещо смислено.
Какво? Ще се друсаш професионално ли?
Помага ми да мисля.
Следващите шест месеца бяха определящи.
Съзнанието ми се изясни.
Телевизионното излъчване на прозрението ми ми осигури последователи.
Мисля, че им дадох надежда.
Всичко е тъпо.
Гуру Боб, душевната болка тъпа ли е?
Всичко е тъпо.
Имам нужда от кафе.
- Всичко е тъпо. - Благодаря.
СКЪПИ БОБ, МАЙНАТА ТИ
ПРАВ СИ - ВСИЧКОЕ ТЪПО
НАЙ-ВЕЧЕ ТИ. ДОНА.
Промених се.
А тя - не.
Тъжно, нали?
Обичайната история - хората се отчуждават.
Жена ми се оказа пленница на двуизмерното пространство.
Ясно.
- Веднъж ми се разкрещя като... - Пич.
Ако имаш нужда да поговориш с някого, отварям студио за ци гун.
Безопасна среда. Само мъже.
Той говори сега, Дени!
Продължавай. Веднъж тя - какво?
Пътуването на аз-а през себе си към себе си?
Инвеститори ще ми дойдат добре.
Не виждам кучето!
Нещо като "Ци гун студиото на Гуру Боб" или...
- Да намерим кучето! - Партньор в сянка.
- Имам последователи. - Ще ти се обадя.
Джуди!
Хайде, Джуди!
- Джуди, тук! Ела тук! - Хайде! Добро момиче!
- Тук, Джуди! - Браво на момичето!
Ела, миличка!
- Ела, момиче. - Какво е налапала?
Изплюй. Джуди, пусни.
Каквото и да беше, глътна го. Хайде.
За врага ли работиш?
Държа се неадекватно.
Бях довела разговора до критичната точка да проговори и ти точно тогава реши
да крънкаш кинти за ци гун студио!
Отвори се възможност.
Поредният ти избор, а?
Не ми говори никога повече. Никога.
Ти сериозно ли?
Какво ти е, миличка? Какво има?
Имах само един шанс. Тъкмо захапа стръвта и ти го освободи.
- Това не е... Добре. - Не, не ми говори! Чу ли?
Трябва да търся друг начин да го разоблича и да неутрализирам бащата и дъщерята,
за да пипна наградата.
Няма начин Дона да е оставила тъпата плешива птица!
Не знам как ще успееш.
Това ли е новият ти хит?
- Първо провали целия ми план. - Ясно.
Сега мачкаш и последните ми остатъци увереност.
Обади се на Качъл. Може да ти помогне.
Нали не произнасяше името му?
- Така е. - Но току-що го каза.
- Не мога да понасям този кретен. - Защото той е всичко, което ти не си!
Искам ли да съм свиня, която те третира като боклук?
Не. Опитвам се започна нов живот. Няма да ми го съсипваш.
Да.
Едно е сигурно - разстройваш я.
- Ще я заведа на ветеринар. - Не можеш да му платиш. Ела, Джуди.
Божичко.
Олекна ти, нали?
Какво е това?
Пръст. Божичко!
Браво, Джуди!
Превод на субтитрите Анна Делчева