Bruce, det er Peggy. Når dna-resultatet kommer, går det løs.
Når jeg tænker på min families ansigter, kan jeg knap nok få vejret.
Apropos det, så vil min bror gerne tale med mig, så jeg tager ham med på kontoret.
Vi ses snart.
Denny, Denny.
-Hej. -Hør her. Måske var jeg lidt hård ved dig.
Mit liv ændrer sig. Jeg prøver at holde min kung-fu-stilling.
-Hvad laver han? -Stille.
Du ved, afbalanceret og klar til kamp.
Men jeg vil stadig gerne lade tvivlen komme dig til gode.
-Jeg er forandret. Det er du måske også. -Stå stille!
-Hold da op. -Ti stille.
-Jeg er meget rørt, Peg. -Hold så op. Ud med jer, røvhuller!
-Kig væk! Kig væk! -Denny?
-Han taler i telefon med sin eks! -Jeg skal bare lige bearbejde det.
-Denny, du er ikke en skidt fyr… -Pis også!
-Hov! -Hvad laver I?
-Rør jer ikke! -Vil I ikke nok tie stille?
-Hvorfor gjorde I det? -Ud med jer!
-Klarer du den? -Jeg taler i telefon.
-Luk røven! Han taler i telefon. -Kan du høre mig? Falder jeg ud?
-Er du der? -Ja.
-Og jeg prøver. Tak, fordi du kan se det. -Bliv liggende! Ned!
Må jeg ringe tilbage?
-Hold så op. -Ja, selvfølgelig. Du lyder lidt ulden.
Du… Jeg har set Ethan.
Han er virkelig smuk…
Jeg kan ikke høre dig. Jeg ringer tilbage.
Din… Jeg dræber dig!
Hov! Vent!
Vent! Samarbejd med os. Det her behøver ikke ende i en tragedie.
-Vil I ikke nok… -Pis.
-…give os de forbandede penge? -Ja.
Vil I ikke nok?
-Jeg kører. -Okay.
Du godeste.
Okay, hør lige her.
Jeg vil ikke sige det i telefonen, så det lader jeg være med.
Så hør godt efter, hvad jeg siger.
Der skydes!
Vent, vent. Øjeblik. Der er majsmel på min telefon.
-For pokker, Peggy! Ingen mobiler! -Undskyld. Alt vel?
Tingesten, som vi har ledt efter, men frygter at finde… Er du med?
Hvad?
Den store tingest, som den lille tingest sad fast på. Tænk dig om.
-Der skydes! -Nej.
Milde Maria!
Du er med, ikke?
-Er du sikker? -Ja.
-Mere fyrværkeri næste gang. -Men vi skyder et menneske ud.
Jeg får Cooper til at fortælle, hvad vi så, når jeg har skældt hende ud.
Hun er lige kommet fra det sted, hvor den lille ting var, og den store er.
Hvor vover du at tage min bil? Du er 15 år. Du kan ikke køre! Kom herind.
-Peggy! -Ikke nu, Tammy.
Jeg har ringet til Bob.
Jeg kan ikke gøre for det. Jeg elskede ham engang.
-Lækker det stadig? -Ja. Og de er helt sikkert ikke ens.
Det gør pisseondt.
Du skal have det undersøgt. Og du skal holde dig fra det møgsvin.
Han er værre, end du tror.
-Jeg fortalte ham, du har smitsom diarré. -Hvad?
Undskyld.
Jeg var jaloux, og mit bryst lækkede. Det hele gik mig på.
Jeg reddede dig sgu, da du stjal penge til de defekte patter.
Og det her er takken?
-Nu er du på min hadeliste. -Undskyld.
-Peggy, er alt vel? Hvad sker der? -Du skal få det undersøgt, min ven.
Carlos! Kom. Du må køre Tammy på skadestuen.
Af sted! Undskyld. Jeg har mit at bøvle med.
Hvad sker der? Er du midt i en forestilling?
-Undskyld. Fortsæt. -Okay.
Fortæl Peggy, hvad du så, men uden at nævne ordet og stedet.
Nej. Jeg er ikke idiot.
-Okay. Jeg fløj hen over et bestemt hus… -Peggy, vi så et lig.
Hvad fanden? Hvis vi måtte sige det, ville jeg have sagt det.
-Helt ærligt. -Vis hende optagelserne.
Se. Det ligner et lig eller noget af et lig.
-Det kunne det være. -Det må være liget af Dona.
Jeg har kuldegysninger. Det må være rigtigt.
Åh gud! Han slog hende ihjel.
Vi må indløse dusøren og så ringe til strisserne.
De må fjerne Dona, før hun bliver ædt op af navlesvin.
-Men Gattchi-familien dræber guruen. -Derfor rækkefølgen, skat.
-Dusør, strissere, få guruen i sikkerhed. -Du er klog. Meget professionel, Peg.
Ja. Jeg må løbe.
Pis.
Hej, smarte. Der var en hel karré, hvor jeg ikke kunne se dig. Flot arbejde.
Nick!
-Nick! Nick! -Hvad?
-Hejsa. Hun… -Nå, der er du.
Hvad sker der med al den stønnen? Du er ligesom menneskeaben Koko, men dummere.
Det tog næsten livet af mig, da den abe døde.
-Hvem? -Koko.
Hun var en menneskeabe. Hendes bedste ven var en killing.
Og hun kunne stave til "killing".
Hun lyder som et geni.
Okay. Hvad foregår der?
Søde, kan du lave din nye makeup-guide et andet sted?
-Knep mig, sømand! -Knep mig, sømand.
Husk at like og abonnere.
Det her er ikke min frokostpause.
-Og væggene er meget tynde. Jeg lytter. -Bare smut.
Knep mig, sømand.
I får det råt for usødet.
I har udlovet en dusør for jeres søster, og jeg har fundet hende.
Men hun er død.
Så jeg kondolerer.
Det her er hendes negl.
Så du fortæller mig, at min søster er død, og at der ikke er nogen bog.
Jeg skriver stadig bogen. Jeg vil bare sikre mig, I er ærlige.
Hvor fanden har du den negl fra? Hvad?
-Hun er død. Du skylder mig en tusse. -Pis.
Det er vores søster. Vores søster!
Det er hendes negl. Hvor er hun?
Det siger jeg, når jeg får dusøren.
Okay. Før os til liget, hvis det passer. Så giver jeg dig de 70.000.
-Du ved vel, hvem du er oppe imod? -Ja. Derfor gik jeg ikke til strisserne.
Tror du, vi bare stikker dig 70.000?
Tina Negle fortalte os, at du knepper den fimsede veganer.
Hun hedder ikke "Negle". Det er bare et skilt: "Tina Negle & Mode".
Okay, jeg indyndede mig hos Bob som en strategi.
Min research hjalp mig med at finde Dona. Skulle jeg bare opgive de 70.000?'
-I tjener dem ind, når bogen udkommer. -Ja, ja, men vi har dem ikke her.
Og skylder du os ikke for det maleri, du stjal?
-Hvilket maleri? -Det fra dametoilettet. En tåget bro.
Det så jeg godt. Det var et smukt maleri.
Men jeg har ikke stjålet det. Hvordan skulle jeg bære mig ad?
I så mig gå herfra. Hvor skulle jeg have haft det? I bukserne?
Jeg stikker dig ikke bare 70.000, Sylvia.
Giv mig nogle af dem, så jeg ved, I har dem.
Så kan I levere resten i morgen et offentligt sted såsom Pioneertown.
Klokken 19.00. Mød mig ved prærievognen.
-Jeg kan tage 5000 nu. -Jeg har måske 600.
Dem tager jeg. Men giv mig noget til gengæld.
Knep mig, sømand. Åh ja, sving med patterne.
Der er min lille engel.
Det skal nok gå, knægt. Ikke flere perverse typer.
Åh ja. Knep mig, farmand.
Den fugl har hørt og set for meget. Den har brug for afskærmning.
Og nævn ikke D-O-N-A. Den har ødipuskomplekser.
Stakkels lille mand.
Den har heller ikke set dagslys, siden du-ved-hvornår.
Den har været holdt gidsel i et varmt og mølædt sexlokale.
Åh ja. Det er godt.
-Det var nok det, der ødelagde dens fjer. -Nej, jeg tror, det er traumet.
Stewart og Dianna kommer forresten forbi Bruces kontor.
De får en brat opvågnen.
Deres storesøster bliver snart en ægte VIP.
Ja, for fanden.
Kom så. Sig farvel.
Knep mig, farmand.
-Den er godt nok lækker. Leaser hun den? -Lad nu være. Hun gør sit bedste.
-Hej! -Hej.
Hej.
Stå helt stille. Jeg tager et mentalt billede.
Hvor er det herligt.
Den er til dit skrivebord. Vand den, når den er tør.
Den er skøn. Jeg kalder den for "Pam". Mine små skattebasser.
Jeg kan ikke lade være med at elske jer. Gud hjælpe mig.
Her er udbetalingen på huslånet. Sæt det i mit navn. Jeg køber jer ud.
Men vent med at indløse checken til mandag eller torsdag grundet helligdagen.
Helligdagen er mandag, så hvorfor først torsdag?
Sådan er det bare. Hejsa.
Velkommen til Bruce Harvey og partnere. Pas på, hvor I træder. Jeg er partneren.
Jeg har opklaret en henlagt sag, hvilket er uhørt i branchen.
Jeg kunne sagtens være blevet strisser, men kulturen er klam,
og jeg har ikke tid til at rette op på den alene.
De er også lidt pernitne angående forbrydelser.
Det er William, vores assistent. Han er en Føniks ligesom mig.
-Hvad sker der for femi-rocken derinde? -Hans kone er ham utro med en kvinde.
Har han en kone?
Jeg er straks tilbage.
-Kors! -Pistol! Du godeste!
Bruce! Hvad fanden?
Bruce! Man kan ikke skyde sig selv i hovedet fire gange. Du er ikke død!
For fanden! Jeg kommer ind!
Det er fint. Han er bare ked af det. Jeg kommer straks. Bliv der.
-Du godeste! -Af sted.
-Hvad sker der? -Læg den.
Hvad har du gang i?
-Åh gud. -Læg den dræbermaskine. Er du bindegal?
-Et til. -Læg den!
Dit store fjols. Giv mig…
-Ved du, hvad du lige gjorde? -Ødelagde privat ejendom.
Du ødelagde det øjeblik, der skulle have rettet op på mit liv.
Min bror og søster er derude.
Ved du, hvad jeg har måttet gå igennem for at vinde deres respekt? Åh gud!
Jeg vidste ikke, du havde søskende.
-Jeg vidste ikke, du havde en kone! -Hvad fanden tror du, det er?
Undskyld. Jeg ville ikke være voldelig.
Hold, Pam. Hun giver dig jordforbindelse. En fredsgave.
Da min partner skred med størstedelen af min forretning, var det skidt.
Men at miste min Mojo er et mareridt.
Du har ikke mistet din "mojo". Vi stryger snart til tops…
Nej, nej. Mojo er min kone.
-Er det et navn? -Maureen Joanne. Jeg kaldte hende Mojo.
-Er det hende med de højhalsede? -Dem elsker hun.
Okay, så lad os fejre det. Du er fri.
Jeg kan ikke konkurrere med en kvinde, Peggy.
Kærlighed er en hallucination.
-Indtil du forstår det, ender du her. -Skynd dig nu.
-Og er det ikke trist? -Af sted.
-Jeg løber, alt hvad jeg kan. -Er det dine søskende?
-Åh nej! Se min bil! -Så for satan. Fandens!
Nu smutter de. Satans! Tak, Bruce. Herligt.
Nu må jeg skaffe den her af vejen.
-Bliv ædru. -Rolig.
Vi har fundet liget. Det er snart lønningsdag.
Vi skal have fingrene i dusøren.
Hør her, alle sammen. Ingen har set noget.
Alle i bygningen gemmer sig under deres skrivebord.
Når strisserne kommer, siger I, I så en kvinde så stor som en gaffeltruck.
Hun kørte i en sølvfarvet Mercedes G-klasse. En rigtig blæremobil.
Den kan de ikke overse.
Hej.
-Hvad laver du i mit hus? -Jeg laver kylling i tomat.
Hvad laver dit wrestlinglort herinde?
Jeg fandt det i en kasse. Tak, fordi du ikke har kasseret det.
Tag ikke dit ragelse med herind. Du kender reglerne.
Du skal ikke komme ind i huset. Du har ikke ændret dig.
Du har ikke selvaktualiseret dig. Du har snakket.
Det ser lækkert ud.
Jeg er ved at ændre mig. Det er det, vi fejrer.
Jeg går gennem en forandring, og det er smertefuldt.
Men man siger jo, at når sommerfuglen er på puppestadiet, så skriger den.
Ikke sandt?
Det er ikke et skrig. Det er en larm, der skræmmer rovdyr væk.
-Sådan har jeg ikke hørt det. -Måske skulle du læse en rigtig avis.
-Jeg ville frem til noget om os. -Drop det. Der er intet "os".
Okay. Du blev ikke færdig med at fortælle om Ethan.
Og undskyld. Jeg var ude at handle, da du ringede.
Ja.
Han er 21 år.
Han har knold og overskæg.
-21 år. Hold da kæft. Det er vanvittigt. -Ja.
-Hvordan havde han det? Til begravelsen? -Han kom ikke.
Han tror, han hader mig, men det gør han ikke. Han elsker mig.
-Nej, han forguder dig. -Nej, han forguder sin far.
-Op i røven med ham. -Han elsker mig.
Hør her.
Jeg rakte ikke som partner. Det ved jeg godt.
Men jeg vil gøre det godt igen. Jeg vil beskytte dig.
Det tog er kørt. Jeg er pissetræt.
Gå tilbage til dit område.
-Hvad er det for et blåt mærke? -Jeg slog mig på en bjælke i "mit område".
Som altså er en dojo, hvis du gad kigge ud ad vinduet og se.
Og campingvognen?
Chunkys far skulle af med den.
Den er behagelig at sove i.
Smut.
-Hvad mener du? Skal jeg smutte nu? -Ja, nu.
Tag dine forbandede trofæer med.
Gemmer du nogle rester til mig?
Kors i røven! For helvede da!
Hov, drop det der. Jeg har fortalt dig om mine problemer.
Jeg spekulerer på, om stemmen, du snorker med, er den samme som den, du skriger med.
Godt. Det er dig.
Den der kylling har stået ude på køkkenbordet. Du kan få listeria.
Du sagde, at pengene blev overført om to dage. Det er dag to nu.
Kun lige akkurat. Og jeg sagde, der kunne gå tre.
Må jeg tjekke, om hun virkelig har hæmofili?
Hun kan også bare sige, om hun er fuld af lort.
Tag det nu roligt. Jeg kunne have løjet om det.
Jeg talte sandt!
Jeg ser ingen penge.
-Jeg har ledt over alt i det her hul. -Hov!
Og jeg kan ikke se, hvor du skulle skaffe de penge, jeg har mistet.
Hvorfor er det mit problem? Det var ikke mig, der solgte dig et sublimt falskneri.
Det blev dit problem, da du løj om en køber.
Jeg løj ikke. Bob og jeg skal mødes med ham i morgen.
I så fald er det komplet løgn, for Bob er stukket af.
-Nej. Hvornår? -Det må du vide.
Gå amok, skat. Men pas på dit håndled. Din håndledsbeskytter ligger i bilen.
-Ja, far. -Gå ikke ind på min mors værelse.
Bor din mor her? Hvilket er hendes?
-Hallo, mor? -Hov!
Røvhul! Kan I ikke samtale?
Så er det nok. Morskaben er forbi.
Giv slip på hende.
Jeg har pengene.
Lad mig sige dig noget. Vi ripper dit hus i nat.
Smykker, guldtænder, eksotiske kæledyr, kobberrør, det hele.
Og så tager jeg dig med på besøg hos min ven i Tucson.
Og han ripper dig for reservedele.
Han kan måske tjene 10.000-20.000 på at høste dine organer,
men han gør det ikke for pengene.
Han gør det, fordi han elsker sit arbejde.
Han kan tage min forgiftede lever, eller du kan få dine penge lige nu.
Okay. Hvor fanden er de så henne?
Vi begår alle fejl.
Hvad har vi så?
Der er 150. Nej, hundred…
Nej, nej. Vi har 125.
Okay, lad os tælle dem.
Der er 125. Hvis de spørger, er der 150.
Ikke også? Peg!
-Vil du beskytte mig, så værsgo! -Hvad fanden?
-Jøsses. Se her. Her er de. -Du bløder.
Hvis I altså ikke kan vente til i morgen?
-Hvem er de? -Det er min eks og hans bedre halvdel.
-Vel er vi ej. -Hvem fanden er I?
Er I indianere?
-Hvad siger han? -Spørg ikke mig. Jeg forstår ham ikke.
Han burde slet ikke være her.
Undskyld, spørger du om det, fordi min hud er lidt mørkere?
-Jeg spurgte bare. -Din magre kælling.
-Av, for helvede! -Det var ikke nødvendigt.
Hun dolkede mig sgu!
For satan!
Hvor meget er der?
-Du siger det ikke. -Der er 125.
-Hvad? -Du sagde 250!
-Det er halvdelen. -Ja, I får den anden halvdel i morgen.
-Tag dem, og gå. -Det er svært at skaffe kontanter.
-I morgen? -Ja. Det er i morgen nu, men ja.
Der er ingen grund til at køre mig til Tucson. Så får I ikke pengene.
Nemlig.
-Jeg siger nej. Det er bevist, du lyver. -Nej.
Fair nok. Hvad nu, hvis jeg tilbyder jer noget til gengæld?
-Hvad fanden var det? -Hvem fanden røvede I?
-Du skal på hospitalet. -Du får mig i problemer.
Får jeg dig i problemer? Hvem fanden var de to?
Hvad? Guruen er forsvundet. Nu sidder jeg i saksen.
-Peg, du skal på hospitalet. -Jeg har det fint.
-Kachel vil have den døde kones kunst. -Kachel? Er han tilbage i USA?
Vær sød at fortælle mig, når han er tilbage i landet, så jeg kan rejse.
Hvad fanden?
Min mave. Satans. Okay.
Dit dumme svin.
SKJULT NUMMER
I guder.
-Jeg skal ikke på hospitalet. -Hej, mor.
Ethan? Hvor er du?
-Far er i spjældet. De tog ham i tolden. -Åh nej.
Okay, hop på et fly. Jeg køber dig en billet.
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg ringer, fordi han bad mig om det. Han kan ikke komme.
Ethan… Jeg har det meget bedre nu.
Det går rigtig godt.
-Mor, jeg må løbe. -Nej, vent.
Mor!
Mor…
Hvor er du?
Jeg har brug for dig.
Hvad laver du på mit badeværelse?
Jeg spekulerede bare på, hvad du vil stille op med huset.
Jeg kan ikke stille noget op med det. Ungerne sælger det uden mit samtykke.
-Er du ikke vred over det? -Du klarer dig uanset hvad.
-Hvor er du? -Det kan jeg ikke fortælle dig.
Kom nu. Beskriv det.
Det ville svare til at forsøge at forklare et ufødt barn, hvordan livet er.
-Ved du alt? -Ja da.
Ved du besked om mig?
-Ved du, hvad jeg har gjort? -Naturligvis.
Hvem fanden snakker du med?
Så er det af sted.
Tekster af: Cecilie Hassenkam