Внимателно. Внимавай!
Марта, заподозреният пътува на изток по "Олд Уоман Роуд".
Прието.
Мамка му.
Естествено!
Да ви виждам ръцете.
Какво има? - Слезте от колата.
Малко извих, падна ми лукът.
Слезте от колата.
Редно е да ми кажете защо.
Кола като вашата е участвала в престрелка.
Каква престрелка?
Прибираме се от приятна почивка в Лейк Хавасу Сити.
Ако обичате, слезте от колата.
Храня се.
Изпрати подкрепление. - Прието.
Не, моля ви! За бога, недейте! Моля ви!
Много си го надул!
Копелето се опита да ме гръмне.
Тате?
Тате!
Татко!
Пеги.
Вътре ли си?
Дени.
Къде е Пеги?
Колата е отпред, но тя не ми отваря.
Ния? - "Каръл". Тя ме знае като Каръл.
Какво правиш тук? - Няма значение. Тя къде е?
Трябва да довърша нещо.
Пеги?
Може ли да чуя кратката версия? - Ето ги ключовете й.
Виждам призрак. Защо си тук?
Преди време ми трябваше лекарска помощ. Пеги ме уреди при един мил лекар.
Беше и красавец, заживях с него.
Онова е дъщеря му.
Как е могла да не ми каже!
Защо точно Каръл?
Трябва да говоря с Пеги. - И аз.
Зет съм ти все пак! - Стига си мърдал.
Не се криех, само медитирах в избата.
Млъкни!
Не ме ръгай в ребрата.
Къде беше?
Сутринта се надрусах с две дози.
Всичко ми е в мъгла. - "Всичко ми е в мъгла."
Може би така е най-добре да си иде човек.
Чакай. Ще се мре ли?
Не ни водят на вечеря, слънце.
Мамка му.
Отвлекли са я. - Кой?
Снощи ни нападна една двойка тотални извратеняци.
Защо реши, че са я отвлекли? - Колата й е пред къщата,
не е заключено, телефонът й е вътре.
Не, замесени са други играчи, Дени.
Може да е онова копеле гуруто.
Онзи идиот ли?
Може да са Гачи.
Чакай сега. Какво говориш? Нюйоркските Гачи ли?
Лоша работа.
Какво сега?
Това е дворът на гуруто, а това - вероятно е жена му,
която също е от сем. Гачи.
Как ги засне? - Купър има дрон.
Къде отиваш? - За помощ.
Купър, тръгваме си!
Пеги, къде си, по дяволите!
Може ли аз да карам? - Не.
Не знам къде е Пеги. Извинявай за шума.
Малоумниците надминават себе си.
Пеги? Да, чухме се вчера.
Не, в понеделник. Нещо се оплетох с дните напоследък.
Брат й ли сте? - Не, мъжът й.
Тя не е омъжена.
Кой се обажда? И защо от телефона й?
Не бих се притеснявал.
Да, но се притеснявам. Тя не би си оставила телефона.
А ти кой си, сладурчо?
А ти, педалчо?
"ФЕЙСТАЙМ" - ВЛЕЗ КАТО ПЕГИ ИЗЧАКВАНЕ
Итън, къде е баща ти?
Няма да дойде.
Мислех, че си в затвора. - Не, не, излязох.
Е, татко пък влезе. Кажи й, че няма да дойде.
Чакай малко. Баща ти в затвора ли е?
Да.
А ти как си? Справяш ли се?
Идеално съм, Дени.
Чуй ме, Итън. Майка ти е добра жена.
С нея не е лесно, но те обича страшно много.
Е, и какво?
Що за реакция? Не я отхвърляй.
Липсваш й.
Мамка му.
Джуди! Ела тук, Джуди!
Пеги!
Шибана крадла.
Това прилича на убийство, разбирате ли?
Най-добре ме свържете с агент на ФБР, дано той приеме нещата сериозно.
Никой ли не вдига? - Затварям.
Знаеш ли нещо за Пеги? Изчезнала е. - Кой пита?
Сигурни сме, че е отвлечена.
Бум. Край със сигнала. - Не ни трябва сигнал.
Няма сигнал.
И какво да направя? Да отбия?
Какво ти става? Снимка ли искаш? Спри, мамка му.
Нужно ли е винаги да си такъв задник?
Откакто те знам, се държиш надменно. - "Откакто те знам..."
Ти малоумен ли си? - Не.
Държиш се като такъв.
Спри тъпата кола! - Добре!
Кротко!
И е пикап, тъпако.
Стига дрямка.
Не съм я убил. - Двамата сте я убили.
Път на дамите. Дамите напред, моля.
За теб. И за теб.
Добре. - Хайде! Вземайте лопатите и копайте.
Страшен тандем сте.
Това е т.нар. Силвия, която ни носи нокът на Дона и казва, че знае къде е трупът...
Тина Маникюра каза, че е бил в леглото ти.
Двамата се чукате като зайци в леглото на сестра ми, после я убивате.
А сега искате пари да ни покажете къде е трупът, а?
За каква Силвия говори? Сложила си пръст в леглото ми?
Мотаеш ме, откакто се запознахме ли? - Да, точно така!
А кога се запознахме? - Преди седмица.
Ето на! Няма как да сме я убили заедно.
Не, наистина. Казвам ви, беше нещастен случай.
Жегата ме гътна и се прибрах по-рано от "Бърнинг Мен".
Копието й на Матис се продаде за солидна сума.
Мислех, че ще е доволна.
Боб, ти ли си?
"Драги Боб, начукай си го."
Открадна шедьовъра на живота ми и го продаде за палатка!
Подготвих платното - това е съществен принос!
Напускам те. И ще се обадя в полицията.
Ченгетата? Семейството ти е гъсто с тях! Ще ме убият.
Заради някакво си рисувано нещо.
Шедьовърът на живота ми ли е "нещо"?
Сериозно? Добре.
Ето това е нещо. - Дона недей!
Това не трябваше да го правиш.
Защо? Някакво си нещо.
Прав си, Боб.
Всичко е тъпо. Най-вече ти.
Ти и долнопробното ти шоу,
импотентната ти статуетка и всичките ти глупости.
Ужасно тъпо е.
Къде сега? - Тръгвам си.
Не, не. - Да. Дай ми ги!
Сграбчих ръката й.
Но тя се отскубна.
О, боже. О, не! Дона, не! - О, не, Дона, не!
Мамка му. - Мамка му, Исусе, мамка му.
Няма да слушам! - Копайте!
Добре.
Откраднах картината с мъгливия мост от тоалетната.
Знаех си, че си я чопнала.
А знаете ли защо?
Струва 750 бона. Имам купувач. Сделката е за днес, в кеш.
Да бе. - Стига бе - за копие?
Минава за оригинал! Разбирате ли?
Вижте, човекът купува копия.
Тя има човек. Човекът пък има милиони. А вие няма да имате нищо, ако умрем.
Колко такива картини на Дона имаш?
Три... Тринайсет.
Това прави десет милиона.
Силвия, дрънкаш врели-некипели. - Чакай, спри се. Ами ако е вярно?
Така. Давам ви два часа. Какво ще кажете? 120 минути.
Ако се сдобиеш с кеш дотогава, ще живеете. - Ще успея.
Никакво живеене. Няма да живеят!
Да ги палнем още сега.
Ще ги полея с бензин. - Без палене.
Какво говориш? Никого няма да палим.
Този слуша ли те изобщо?
Не.
Не, не. Никога не те слуша.
Твърдя го като бивш член на семейството.
Ник смята, че той върши цялата работа
и че Лео изобщо не може да се владее и съсипва всичко.
Съсипва Коледата, моменти като този.
Но аз ви обичам и двамата еднакво. Искам да го знаете.
Бих се отказал от сто милиона, за да ви опаткам тук и сега.
Недей така. Да бъдем разумни.
Може пък Дона да е била талантлива и ние да захлебим от това.
Твоята плът и кръв!
Не, чуй. - Мръдни.
Дона е умряла, отдадена на хобито си. Би искала същото и за нас.
Хубаво. - Добре. Добре.
Първо - нея. - Не! Спри!
Писна ми от теб.
Отиде веселбата.
Къде тръгна?
Отиваме в Пайъниъртаун. Закъсняваме за Качъл.
Дрън-дрън. Няма никакъв Качъл, пак ме мотаеш.
Слизай.
Качвай се. Качъл съществува.
А ти имаш ли картините? Само не ме лъжи! - Не те лъжа, имам ги.
И двамата сме закъсали за парите, но ти - повече.
Защото задният ти двор е гробище.
Качъл, аз съм.
Извинявай, закъсняваме малко, но идваме. Чакай ни на мястото.
В колко? - Към три. Остави ме на мира!
На говорител ли съм? Спри го. - Видя ли?
Спри го или ще затворя.
Казах ти. Дай ми го.
Вече не те чуват.
Пеги.
Открихме трупа на Дона в двора на гуруто.
Черепът й е разбит.
Моля те, пази се.
Добре, до после.
Ще чака там до 15 ч.
Но е наплашен.
Хайде.
Трябва да отидеш у дома.
Вземи картината от шкафа в коридора и я занеси в Пайъниъртаун преди 15 ч.
Иначе може да умра.
Тъкмо напазарувах, трябва да прибера продуктите...
Ти се обади в полицията, а аз... - Няма, не съм по тази част.
Ясно, аз ще се обадя.
Къде отиваш, Ния?
ЩАТ НЮ ЙОРК, НИЯ ФРАНСЕС
Защо ровиш в нещата ми? - Търсех трева.
В колата!
Ти си измамница ли?
Татко знае ли?
Качвай се в колата!
Ще свърша нещо и ще се чуем.
Къде е Тами?
В тоалетната. Нещо интимно.
Непоносимо е! - Недей. Моля те.
Пеги ни натресе в това кошмарно положение.
Хората са дошли, за да гледат пиеса
или да видят как изстрелваме човек от топ, или да гледат пиеса и топ.
Но не им се предлага нищо такова,
защото Пеги ни прати за зелен хайвер.
Думите ти ме обиждат.
Така. По същество...
По същество Пеги е душата на тази компания и на това място.
Няма да хвърляме кал по нея.
Трябва ми герой.
Има ли смелчаци?
Кой сред вас иска
тези хора да го запомнят за вечни времена?
Срещу 50 долара. - Наемам се, какво пък.
Слава богу. Ще ти стои величествено!
Ще се справиш, Тами. Върви, качвай се.
С теб имаме нещо общо.
Пеги Нюман.
Има нужда от помощ.
Ще те качим горе.
Боже!
Повикайте лекар!
Мислех, че пиеш антибиотик.
Подпри й гърба, циците й са зле. - Едната си е супер.
Каква навалица!
Не привличай внимание! - Каза мъжът с патлак в кесия с понички!
Ето го неговия човек! - Не е неговият, а твоят човек.
Моят човек е човек на Качъл, ясно?
Здрасти, картината е напът.
Супер. - Даян я носи. Къде е Качъл?
Качъл ли?
Отиде да си купи тениска "Шок и ужас".
Знаеш го, мрази навалица.
Къде е картината? Да не бавим топката - правим размяната и всеки си хваща пътя.
Ето я! Благодаря, че ме спасяваш!
Нищо не разбирам! - Няма и нужда.
Напротив!
Спеши ме, че щели да те убият, ако не донеса картина,
впрочем доста е тежичка,
на прашното, гадно място, където работиш почасово!
И не трябва да знам защо, да.
Бях дотук.
За пореден път бях дотук.
Къде са парите?
Какво?
В колата.
Мотаете ме.
Божичко!
Къде се бавиш? И къде е костюмът ти?
Я по-кротко, Оуен. Тегав ден е.
Хората са дошли да гледат обещаното шоу.
Имам оръжие. - Знам, юнако. Видяхме го, голямо е.
Така. - Казах ти, че имам фибромиалгия.
А и далеч по-важна работа.
Да. Ама разбира се!
Защо ли да удържиш на думата си? - Не съм обещавала нищо.
Или си въобразявам и друг ми е обещал "Хамилтън" в пустинята?
И друг ми е продал неработещи охранителни камери.
И някой друг ме заряза с празен топ насред улицата ми!
Аз разреших криминален случай, ясно?
Постигнах нещо. Нещо добро!
Но кой да забележи? Никой!
Приказки, приказки... Говориш на едро, сваляш звезди!
А накрая - голямото нищо.
Ти си едно огромно разочарование, Пеги.
Къде е колата?
Той има патлак.
Финалните надписи, Боб.
И къде отива? - Не знам.
Натам е пустиня.
Успех.
Ти си егоистка, егоистка. Ти си една егоистка!
Разбирам какво й е било на майка ти.
Не говори така на сестра ми! Не знаеш какъв човек е.
Когато татко ни заряза и отмъкна и последните пари на мама,
тази "егоистка" издържаше всички вкъщи.
А беше още момиче.
Нямаш представа какво съм правила.
Не би ми простила.
Още париш. Отиваме в болницата.
Не, никакви болници повече. Не издържам.
Тя цялата гореше.
Мислеше си, че отива в Германия.
Билетът ми. Трябва ми билетът за самолета. Направи нещо!
Не биваше да я оставям.
А аз излязох и се надрусах.
РОЗЛИН НЮМАН
Ще я откараме.
Но ще стоите до нея, нали? Никога не оставаше сама.
Нали каза, че си в програма, че си на метадон?
Така е. Обаче...
Давай проклетата пелерина.
Слава богу!
Не, не, Пеги, недей! Какво правиш?
Отивам да ме изстрелят от топ.
В името на човечеството.
Пеги, недей, не!
Лестър, сцената е моя.
Ей там.
Пеги.
Пеги, това е звездният ти миг.
Ще прославиш Пайъниъртаун!
Тропни два пъти силно отстрани, когато си готова за изстрелване.
Шоуто започва!
Насам, народе, оттук се вижда най-добре.
Оръдието, изстрелващо човек от Пайъниъртаун.
Хайде!
Оръдието, изстрелващо човек! - Не!
Десет, девет... - Спрете, не! Пеги, Пеги!
…осем, седем, шест, пет…
…едно!
Превод на субтитрите Анна Делчева