זהירות! זהירות! זהירות!
היי, מרתה, אני רואה את החשודה ב-10-32 נוסעת מזרחה בדרך אולד וומן.
קיבלתי.
לעזאזל.
אופייני.
תראי לי את הידיים שלך.
מה הבעיה? -צאי מהרכב, גברתי.
זגזגתי קצת. נפל לי בצל.
צאי מהרכב, בבקשה.
נדמה לי שאתה צריך להגיד לי למה.
רכב שמתאים לתיאור הזה היה מעורב בתקרית ירי.
איזו תקרית ירי?
אנחנו בדיוק חוזרים מחופשה נחמדה באגם האוואסו.
צאי מהרכב, בבקשה, גברתי.
אני אוכלת.
מרתה. אני צריך תגבורת. -קיבלתי.
לא, בבקשה! בבקשה, אלוהים! לא! בבקשה!
זה נורא חזק.
הבן-זונה ניסה לירות בי.
אבא?
אבא!
פגי.
פגי, את בפנים?
דני.
איפה פגי?
המכונית שלה חונה בכניסה, אבל היא לא פותחת את הדלת.
ניה? -זה קרול.
היא מכירה אותי כקרול.
איך זה שאת כאן בכלל?
זה לא משנה. איפה היא?
יש לי איזו פינה לסגור.
פגי?
אני יכול לקבל את התשובה הקצרה, בשם אלוהים?
המפתחות שלה כאן.
אני מסתכל על רוח רפאים. למה את כאן?
נזקקתי לטיפול רפואי לפני זמן מה.
פגי ארגנה את זה עם איזה רופא נחמד
שהיה גם חתיך מאוד, אז עברתי לגור איתו.
וזו הבת שלו. -כלבה טובה.
אני לא מאמין שהיא לא סיפרה לי.
תישארי. -מי בחר בשם "קרול"?
אני צריכה לדבר עם פגי, דני. -גם אני.
קדימה, זוזו. -לא, חבר'ה, בחייכם!
אני גיסך. בחייך. -תפסיק להתפתל, חתיכת מפלצת.
לא הסתתרתי. עשיתי מדיטציה במרתף היינות.
סתום את הפה!
לא. -תיכנס.
אל תחבוט לי בצלע.
איפה היית?
לקחתי שתי טבליות הבוקר.
אני בטריפ מהסרטים. -אני בטריפ מהסרטים.
תשמע, אולי זו הדרך הכי טובה למות.
רגע. אנחנו הולכים למות?
הם לא מזמינים אותנו לארוחת ערב, חומד.
לעזאזל.
הם לקחו אותה. -מי?
היה לנו תקל אתמול בערב עם צמד הזוי של קשיש ופרגית.
למה אתה חושב שהם לקחו אותה?
כי המכונית שלה חונה בכניסה,
הבית לא נעול והיא השאירה את הטלפון שלה.
לא, אנשים אחרים מעורבים בזה, דני.
אולי זה בכלל הגורו הנבלה.
הטיפוס הזה?
אולי זה האחים גאצ'י.
רגע, למה את מתכוונת? משפחת גאצ'י מניו יורק?
שום דבר מזה לא טוב.
על מה לעזאזל את מדברת?
זו חצר הבית של הגורו וכנראה אשתו,
שהיא במקרה בת למשפחת גאצ'י.
איך השגת את זה?
לקופר יש רחפן.
לאן את הולכת? -להזעיק עזרה.
קופר, אנחנו נוסעות.
נו כבר, פגי. איפה את, לעזאזל?
אני יכולה לנהוג? -את יודעת שאת לא נוהגת.
פגי? אין לי מושג איפה היא. -הפלה היא רצח!
סליחה על הרעש.
המטורללים בקריזה היום.
פגי? כן, היא התקשרה אליי אתמול.
לא, ביום שני. הזמנים מתערבבים לי בימים האחרונים.
אמרת שאתה אחיה? -לא, אני בעלה.
אין לה בעל.
רגע, מי זה? למה הטלפון שלה אצלך?
לא הייתי דואג.
כן, אבל אני כן דואג
כי לא מתאים לה להשאיר את הטלפון.
איך קוראים לך, חומד?
איך קוראים לך, כובע זין?
- שיחת פייסטיים הצטרף כ"פגי" - המתן למענה -
איתן. איפה אבא שלך?
הוא לא יגיע.
חשבתי שאתה בכלא? -לא, לא, לא. השתחררתי.
טוב, אז אבא כן בכלא, אז אתה יכול למסור לה שהוא לא יגיע.
רק רגע. אבא שלך בכלא?
כן.
ומה שלומך? איך אתה מסתדר?
מצוין, דני.
שמע, איתן, אימא שלך היא אישה טובה.
אני יודע שהיא קצת מסובכת, אבל היא אוהבת אותך מאוד מאוד.
אז מה?
מה זאת אומרת "אז מה"? אל תוותר על אימא שלך.
היא מתגעגעת אליך, וגם...
לעזאזל.
ג'ודי. ג'ודי, בואי הנה. ג'ודי.
פגי!
גנבת מחורבנת.
זה נראה כמו רצח, טוב? אבל...
טוב, אז אולי תוכל להפנות אותי לסוכן אחר בבולשת
שיתייחס לזה יותר ברצינות.
מישהו עונה לטלפונים? -אני אחזור אליך.
מתי ראית את פגי בפעם האחרונה? שמעת ממנה?
ומי את? -אנחנו לא מוצאים אותה.
אנחנו די בטוחים שהיא נחטפה.
בום. אין קליטה.
אנחנו לא רוצים קליטה.
הרגע אמרתי שאין קליטה.
אז מה אתה רוצה לעשות? לעצור בצד?
מה יש לך? לא יודע, אתה רוצה להצטלם?
כן, עצור. מה נסגר?
למה אתה חייב להיות כזה שמוק כל הזמן?
מהרגע שפגשתי אותך
אתה מתנהג בהתנשאות. -"מהרגע שפגשתי אותך."
אתה דביל? -לא.
כי אתה מתנהג כמו דביל.
עצור את המכונית!
בסדר!
תירגע.
אלוהים. -וזה טנדר, שמוק.
מנוחת הצהריים נגמרה.
אני לא הרגתי אותה. -שניכם הרגתם אותה.
קדימה, קודם הנשים. -לא...
קודם הנשים. -קדימה.
זה שלך. וזה שלך.
טוב. -קדימה. לכו לשם, מיד!
תרימו את האתים. תתחילו לחפור. מיד.
אתם צמד חמד, מה?
"סילביה" מביאה לנו את הציפורן של דונה,
אומרת שהיא יודעת איפה הגופה, אז...
טינה ציפורניים אמרה שסילביה מצאה אותה במיטה שלך.
אתם מזדיינים כמו משוגעים במיטה של אחותי
ואז אתם הורגים אותה?
ומה עכשיו? אתם רוצים שנשלם לכם כדי שתראו לנו איפה הגופה שלה?
מי זו סילביה? את השארת אצבע במיטה שלי?
את מתחמנת אותי מהרגע הראשון שנפגשנו?
כן, בדיוק. נכון?
ומתי נפגשנו בפעם הראשונה? -לפני שבוע.
אתם רואים? לא יכולנו להרוג אותה ביחד.
לא, אני אומר לכם. זו הייתה תאונה פסיכית.
חטפתי מכת חום וחזרתי מוקדם מהמתוכנן מ"ברנינג מן".
אלוהים, בוב.
ציור של מאטיס שהיא העתיקה נמכר בסכום נכבד.
חשבתי שזה יחמיא לה.
בוב, זה אתה?
"בוב היקר, לך תזדיין"?
גנבת את מפעל חיי. ואז מכרת אותו תמורת אוהל אינדיאני!
אני הכנתי את בדי הציור. זו תרומה לא קטנה.
אני עוזבת, בוב, ואני מתקשרת למשטרה.
למשטרה? -לילה טוב.
נראה לך שאני פוחד משוטרים? אלה השותפים העסקיים של משפחתך.
הם יהרגו אותי. -כן.
דונה, זה רק ציור. זה סתם חפץ דפוק.
באמת? מפעל חיי הוא חפץ?
באמת? טוב.
הנה לך חפץ. -דונה. דונה, אל... דונה!
חבל מאוד שעשית את זה.
למה? זה רק חפץ.
אתה יודע, צדקת, בוב.
הכול מטומטם. במיוחד אתה.
אתה עם העבודה שלך כקריין חדשות ליגה ז'... -יפה.
עם הפסל שמוט הזין שלך וכל זיוני השכל האלה.
זה כל כך מטומטם.
כן.
לאן את הולכת? -אני עוזבת.
את לא עוזבת. -אני כן.
תפסיק! תן את זה. -את לא.
תפסתי בזרועה... -תראה אותי.
תן את זה. -וכשהיא ניסתה לברוח...
אוי, אלוהים. -אוי, אלוהים.
לא, לא, לא. לא, דונה, לא. -לא, דונה, לא.
לעזאזל, לעזאזל. -לעזאזל, לעזאזל. אלוהים, לעזאזל.
אני לא רוצה לשמוע את זה. -תחפרו!
בסדר. היי. היי.
אני גנבתי את ציור הגשר המזורגג בערפל משירותי הנשים אצלך.
ידעתי שסחבת את הציור הדפוק.
רוצה לדעת למה?
הוא שווה 750 אלף ויש לי קונה. היום. הכול במזומן.
קשקוש. -בחייך. לזיוף?
אבל הוא זהה למקור. טוב?
האיש הזה קונה זיופים.
יש לה מישהו.
יש לו מיליונים, ולא תקבלו כלום אם אנחנו נמות.
כמה מהציורים האלה של דונה נמצאים ברשותך?
שלושה... עשר. 13.
בסדר, 13. זה בסביבות עשרה מיליון דולר.
את מזיינת את המוח, סילביה.
עצור, עצור, עצור. ואם לא?
בסדר.
אתן לכם שעתיים.
מה אתם אומרים? 120 דקות.
אם תביאי סכום כזה, בכזאת מהירות... -אני יכולה.
אני יכולה. -תוכלי לחיות.
לא לחיות.
לא לחיות!
בוא נצית אותם. ברגע זה.
אני הולך לשאוב דלק. -לא! לא לשרוף.
מה פתאום לשרוף? לא, אף אחד לא שורף אף אחד.
היי, הוא מקשיב לך לפעמים?
לא.
לא. לא, לא. הוא אף פעם לא מקשיב לך.
וכמי שהיה חלק מהמשפחה הזאת, אני יכול להעיד.
ניק מרגיש שהוא עושה את כל העבודה
והוא גם חושב שללאו יש אפס שליטה בדחפים שלו
והוא הורס כל דבר.
למשל, חג המולד והרגע הזה.
אבל אני אוהב את שניכם במידה שווה.
חשוב שתדעו את זה.
הייתי מוותר על 100 מיליון דולר כדי לחסל את שניכם עכשיו.
היי, תירגע. בוא נהיה חכמים. בוא נהיה חכמים.
אולי דונה הייתה מוכשרת,
ונוכל להרוויח מזה כסף, זה הכול.
היא בשר מבשרך.
לא, תקשיב לי. -זוז!
דונה מתה בזמן שעשתה משהו שהיא אהבה, טוב? היא הייתה רוצה בזה בשבילנו.
בסדר. -טוב. טוב, טוב.
אחסל אותה קודם. -לא, לא, לא! תפסיק!
נשבר לי ממך.
משבית שמחות.
לאן את נוסעת?
אנחנו נוסעים לפיונירטאון. אנחנו מאחרים לפגישה עם קאצ'ל.
שטויות. קאצ'ל לא קיים. את שוב מתחמנת אותי.
צאי מהמכונית.
תיכנס למכונית. קאצ'ל הוא אמיתי.
הציורים האלה באמת ברשותך? -כן.
אל תשקר לי. -אני לא משקר לך.
כי שנינו צריכים כסף, אבל אתה יותר ממני.
יודע למה?
כי חצר הבית שלך היא בעיה אמיתית.
כן? -היי, קאצ'ל, זו אני.
מצטערת על האיחור, אבל אנחנו נגיע.
תפגוש אותנו בפי-טאון.
כמה מאחרים?
בסביבות שלוש. אולי תיתן לי מקום?
היי, אני בדיבורית?
תכבי אותה. -אתה רואה?
תכבי או שאני מנתק.
אמרתי לך. תן לי.
טוב, תירגע. זו אני.
פגי.
מצאנו את הגופה של דונה בחצר של הגורו.
הגולגולת שלה מרוסקת.
עשי לי טובה. תגיעי לשם בריאה ושלמה.
בסדר. נתראה שם.
הוא יגיע. עד שלוש.
אבל הוא מבוהל.
בואי.
הלו? -אני צריכה שתלכי לבית שלי,
תיקחי את הציור מהארון במסדרון
ותביאי אותי לפי-טאון.
ואני צריכה אותו עד שלוש.
אם לא תעשי את זה למעני, אני עלולה למות.
פגי, מה העניין? בדיוק קניתי שתי שקיות של מוצרים מתכלים.
הלו?
טוב, את תתקשרי למשטרה ואני אוודא...
לא, אני לא מתקשרת למשטרה. זה לא הקטע שלי. מצטערת.
בסדר. אני מבין את זה. אני אתקשר.
לאן את הולכת, ניה?
- מדינת ניו יורק ניה פרנסס -
למה את מחטטת בחפצים שלי? -חיפשתי גראס.
תיכנסי למכונית.
אז את מתחזה?
אבא שלי יודע?
תיכנסי כבר למכונית.
אני רק צריכה לטפל ב... נדבר אחר כך.
איפה תמי?
היא בשירותים מסיבות אישיות.
אני מרגישה זוועה. -טוב, בבקשה.
פגי הכניסה את כולנו למצב מסויט.
כל האנשים האלה באו לראות הצגה,
או שבאו לראות מישהו נורה מקנה תותח,
או שבאו לראות הצגה ותותח.
כך או כך, שום דבר מזה לא נראה באופק
כי פגי הבריזה לנו. לכולנו.
אני חושב שהאפיון שלך פוגעני.
בסדר, הנקודה היא...
לא, הנקודה היא שפגי היא הלב הפועם של האנשים האלה
ושל המקום הזה,
ואנחנו לא נשמיץ אותה היום.
אני צריך גיבור.
מי יתנדב?
מי מהנוכחים יבטיח
שהקהל הזה לא ישכח אתכם לעולם?
טוב. 50 דולר. -אני מוכנה. לעזאזל.
תודה לאל. זה ייראה נפלא עלייך.
את מסוגלת, תמי. רק תעלי לשם.
נראה שלך ולי יש משהו משותף.
פגי ניומן.
היא תצטרך עזרה.
נעלה אותך עכשיו, טוב?
אלוהים. -תמי.
שמישהו יקרא לרופא. לעזאזל. -ברצינות?
חשבתי שאת לוקחת אנטיביוטיקה, תמי.
תדחפו אותה מהגב. הציצים שלה כואבים. -לעזאזל.
ציצי אחד בריא.
פגז אנושי, כאן בפיונירטאון.
איזה קהל גדול.
אל תמשכי תשומת לב לעצמך.
אמר האיש עם אקדח בשקית דונאטס.
הנה האיש שלו.
טוב, זה לא האיש שלו. זה האיש שלך.
האיש שלי הוא האיש קאצ'ל, טוב?
היי, הציור בדרך.
יופי. -דיאן מביאה אותו. איפה קאצ'ל?
קאצ'ל?
הוא שם, קונה חולצת "הלם ומורא".
את יודעת כמה הוא שונא המונים.
איפה הציור? טוב?
בוא נעשה את זה זריז, נבצע את ההחלפה ונלך איש לדרכו, טוב?
הנה היא. תודה שהצלת את חיי.
קחי.
בסדר. אני לא מבינה את זה.
את לא צריכה להבין.
למה שאצטרך להבין?
את רק מתקשרת ואומרת שיהרגו אותך אם לא אקח איזה ציור,
ציור מסורבל מאוד, אגב,
ואביא אותו לעבודה החלקית המלוכלכת והמאובקת שלך.
מי צריך להבין? אני לא.
כי את יודעת מה, פגי? נשבר לי.
עוד פעם נשבר לי.
טוב, איפה הכסף?
מה?
במכונית.
זה הכול חרטא ברטא.
אוי, אלוהים.
איפה לעזאזל היית? ואיפה התלבושת שלך?
תרגיע, אוון. עבר עליי יום קשה.
האנשים האלה באו לראות את המופע שהבטחת...
יש לי נשק. -אז תיכנסי לתותח.
אני יודע, גבר. כולנו ראינו אותו. הוא גדול.
טוב, נתחיל. -אמרתי לך שיש לי פיברומיאלגיה.
חוץ מזה, יש לנו עניין חשוב יותר עכשיו.
כן.
כן, כן. לא, כמובן. כמובן.
מה פתאום שתעשי משהו שהבטחת שתעשי?
אני לא חושבת שהבטחתי.
אז מה כן?
אני רק מדמיין מישהו אחר שהבטיח לי "המילטון" במדבר?
מישהו אחר
מכר לי את כל מצלמות האבטחה האלה שעדיין לא עובדות?
ומי זה היה, פגי,
שהשאיר אותי עם תותח ריק באמצע הרחוב שלי?
פענחתי פשע. טוב?
עשיתי משהו. עשיתי משהו טוב.
לאף אחד לא אכפת. אף אחד לא שם לב.
את מדברת ומדברת ומבטיחה את הירח,
ואף פעם, אף פעם לא מקיימת.
את מאכזבת כל כך, פגי.
אז איפה המכונית?
יש לו אקדח.
זה סוף הדרך, בוב.
לאן הוא הולך? -אני לא יודע.
זה המדבר.
בהצלחה.
את אישה אגואיסטית כל כך. את אגואיסטית.
עכשיו אני מבין איך אימא שלך הרגשה.
היי, אל תדבר ככה לאחותי. אתה לא יודע עליה כלום.
כשאבא שלנו עזב ולקח את כל הכסף של אימא שלנו,
האישה הזאת היא שפרנסה את כולנו.
והיא הייתה רק נערה.
את לא יודעת על כל מה שעשיתי.
אם תדעי, לא תסלחי לי לעולם.
את עדיין חמה. בואי ניסע לבית חולים, טוב?
לא. לא עוד בתי חולים. אני לא מסוגלת יותר.
היא בערה מחום. היא...
היא חשבה שהיא נוסעת לגרמניה.
כרטיס הטיסה שלי. אני צריכה את הכרטיס שלי. את לא מסוגלת לעשות כלום?
אסור היה לי לעזוב אותה.
אבל אני הלכתי והתמסטלתי.
- רוזלין ניומן -
אנחנו ניקח אותה עכשיו.
אתם תישארו איתה, נכון? היא אף פעם לא הייתה לבד.
חשבתי שאמרת שאת בתוכנית גמילה. שאת משתמשת במתדון.
נכון. אבל...
אתה יכול לתת לי את הגלימה עכשיו.
תודה לאל.
לא, לא, לא! פגי! פגי, מה את עושה?
אני נורית מקנה תותח.
למען האנושות.
פגי, לא! אל תעשי את זה.
הבמה שלי עכשיו, לסטר.
שם למעלה.
פגי.
פגי, זו שעתך היפה ביותר.
זה יעלה את פיונירטאון על המפה.
טוב, פגי, תדפקי פעמיים על הדופן כשתהיי מוכנה לשיגור.
המופע תכף מתחיל.
בואו מכאן, חברים. התצפית הכי טובה היא משם.
הפגז האנושי מפיונירטאון.
בואו נתחיל!
הפגז האנושי! -מה? לא, לא, לא!
עשר, תשע... -תפסיק, לא! פגי, פגי!
שמונה... -לא!
שבע, שש, חמש...
ארבע...
שלוש...
שתיים...
אחת!
תרגום: גלית אקסלרד