Prātīgi. Prātīgi! Prātīgi!
Ei, Marta, aizdomās turētais 10-32 brauc uz austrumiem pa Oldvumenroudu.
Sapratu.
Nolādēts!
Tipiski.
Turiet rokas tā, lai redzu.
-Kas par lietu? -Izkāpiet no mašīnas, kundze!
Parāvu stūri. Man nokrita sīpols.
Izkāpiet no mašīnas, lūdzu!
Domāju, ka jums man jāpasaka, kāpēc.
Šāds transportlīdzeklis bija iesaistīts apšaudē.
Kādā apšaudē?
Mēs atgriežamies no jauka atvaļinājuma pie Havasū ezera.
Lūdzu, izkāpiet no mašīnas, kundze!
Es ēdu.
-Marta, vajag papildspēkus. -Sapratu.
Nē, lūdzu! Lūdzu, ak dievs! Nē! Lūdzu!
Kas par skaļumu!
Tas mērglis centās mani nošaut.
Tēti?
Tēti!
Pegij!
Pegij, tu tur esi?
Denij!
Kur ir Pegija?
Viņas mašīna ir ārā, bet viņa never vaļā durvis.
-Nija? -Sauc mani par Kerolu!
Viņa mani pazīst kā Kerolu.
Kā, ellē, tu te gadījies?
Nav svarīgi. Kur viņa ir?
Man jāpabeidz viena lieta.
Pegij?
Dieva dēļ, vai varu saņemt īso atbildi?
Atslēgas ir te.
Saproti, es skatos uz spoku. Kāpēc tu esi šeit?
Man pirms laiciņa vajadzēja medicīnisko palīdzību.
Pegija sarunāja vienu ļoti jauku ārstu,
kas ir arī ļoti izskatīgs, tāpēc es pie viņa ievācos.
-Un tā ir viņa meita. -Laba meitene.
Neticami, ka viņa man nepateica.
-Gaidi! -Kurš izvēlējās vārdu Kerola?
-Man jārunā ar Pegiju, Denij. -Nē, man arī.
-Nē! Puiši, nevajag! -Aiziet, ejam!
-Esmu jūsu svainis. Nu taču! -Beidz tirināties, ķēms!
Es neslēpos. Es vīna pagrabā meditēju.
Aizveries!
-Nē. -Lūk, tā.
Nesit man pa ribu!
Kur tu biji?
Šorīt ieņēmu divas markas.
-Esmu pamatīgā tripā. -Esmu pamatīgā tripā.
Paklau, varbūt tas ir labākais veids, kā aiziet.
Pag! Mēs mirsim?
Viņi mūs neved vakariņās, mīļais.
Velns!
-Viņi viņu aizveduši. -Kas?
Vakarnakt mums bija saķeršanās ar dīvainu "vecs ar jaunāku" pārīti.
Kāpēc domā, ka tie bija viņi?
Viņas mašīna ir uz piebraucamā ceļa,
māja nav aizslēgta, un viņa atstāja savu telefonu.
Nē. Te ir iesaistīti vēl citi, Denij.
Varbūt tas draņķis guru.
Tas nelietis?
Tie varēja būt Gači.
Paga! Ko tu gribi teikt? Ņujorkas Gači?
Neviens variants nav labs.
Par ko, ellē, tu runā?
Tas ir guru pagalms, un tā droši vien ir viņa sieva,
kas turklāt ir no Gači ģimenes.
Kā tu to nobildēji?
Kūperei ir drons.
-Kur tu ej? -Pēc palīdzības.
Kūpere, mēs braucam prom!
Nu taču, Pegij! Kur, pie velna, tu esi?
-Vai drīkstu stūrēt? -Tu zini, ka ne.
-Pegija? Nezinu, kur viņa ir. -Aborts - slepkavība!
Atvainojiet par troksni. Jukušie šodien ārdās.
Pegija? Jā, vakar piezvanīja.
Nē, pirmdien. Man sajukušas pēdējās dienas.
-Esat viņas brālis? -Nē, vīrs.
Viņai nav vīra.
Pag, kas zvana? Un ko darāt ar viņas telefonu?
Es par to neuztrauktos.
Nu, es par to uztraucos,
jo viņa nemēdz tā atstāt savu telefonu.
Kā tevi sauc, pīrādziņ?
Kā sauc tevi, sajātā cepure?
Ak, d…
FACETIME ZVANS GAIDA SAVIENOJUMU…
Ītan! Kur ir tavs tētis?
Viņš neatbrauks.
-Man likās, ka esi cietumā. -Nē. Esmu ārā.
Labi, tētis ir iekšā. Vari viņai pateikt, ka viņš neatbrauks.
Paga! Tavs tētis ir cietumā?
Jā.
Kā klājas tev? Vai tu tiec galā?
Tiešām labi, Denij.
Paklau, Ītan, tava māte ir laba sieviete.
Zinu, ka viņa ir mazliet sarežģīta, bet tevi ļoti, ļoti mīl.
Nu un?
Kāds "nu un"? Neatmet savai mātei ar roku!
Viņa pēc tevis ilgojas un tā…
Nolādēts!
Džūdij, nāc šurp! Džūdij!
Pegij!
Nolādētā zagle!
Tas izskatās pēc slepkavības, ja? Bet…
Labi, tad varbūt varat mani savienot ar citu biroja aģentu,
kas to uztvertu nopietnāk.
-Te neviens neceļ klausuli? -Es pārzvanīšu.
Kad pēdējoreiz redzējāt Pegiju? Ir devusi ziņu?
-Kas esat jūs? -Nevaram atrast.
Domājam, ka viņa ir nolaupīta.
Bum! Nav signāla.
Mēs negribam signālu.
Es tikai pateicu, ka nav signāla.
Tad ko tu gribi, lai daru? Man apstāties?
Kas tev lēcies? Nezinu, gribi uzņemt bildes?
Jā, apstājies. Stulbs esi?
Kāpēc tev visu laiku jābūt tādam krānam?
Kopš tevi satiku,
-izturies ar pārākumu. -Ak dievs! "Kopš tevi satiku."
-Vai tu esi imbecils? -Nē.
Tu uzvedies kā imbecils, vecīt.
Apturi to stulbo mašīnu!
Labi!
Uzmanīgāk!
-Apžēliņ! -Un tas ir pikaps, krān.
Pietiek snaust.
-Es viņu nenogalināju. -Nē, jūs abi kopā.
-Dāmām priekšroka. -Nevajag.
-Dāmām priekšroka. -Aiziet!
Tā tev. Un šī tev.
-Labi. -Aiziet! Ejiet tur, aši!
Ņemiet lāpstas! Sāciet rakt! Aiziet!
Jūs esat varens tandēms.
Šī "Silvija" mums atnes Donas nagu,
apgalvo, ka zinot, kur ir līķis, tāpēc…
Tīna Nagi mums pateica, ka Silvija to atradusi tavā gultā.
Jūs abi vālējāties kā traki manas māsas gultā.
Un tad viņu nogalinājāt?
Un tagad? Gribat samaksu par to, ka parādīsiet, kur ir viņas līķis?
Kas ir tā Silvija? Tu manā gultā ieliki pirkstu?
Vai tu mani čakarē, kopš iepazināmies?
Jā, tieši tā! Vai ne?
-Un kad mēs iepazināmies? -Pirms nedēļas.
Redzat? Mēs nevarējām viņu nogalināt kopā.
Nē, es jums saku, tas bija briesmīgs negadījums.
Man bija karstuma dūriens, un es atgriezos no Burning Man agrāk.
Apžēliņ, Bob!
Viņas Matisa kopija tika pārdota par ievērojamu žūksni.
Domāju, ka viņa būs glaimota.
Bob, vai tas esi tu?
"Mīļo Bob, ej ellē"?
Tu nozagi manu mūža darbu. Un pārdevi par sūda vigvamu.
Es sagatavoju audeklus. Tas nav mazs ieguldījums.
Es aizeju, Bob, un es saucu poličus.
-Poličus? -Jauku vakaru!
Domā, mani uztrauc poliči? Tie ir tavas ģimenes cilvēki.
-Viņi mani nogalinās. -Jā.
Dona, tā ir tikai glezna. Kaut kāda sūda lieta!
Tiešām? Mans mūža darbs ir kaut kāda lieta?
Tiešām? Labi!
-Lūk, lieta. -Dona, nevajag… Dona!
Tev tiešām tā nevajadzēja darīt.
Kāpēc? Tā ir tikai lieta.
Zini, tev bija taisnība, Bob.
Viss ir muļķīgs. Galvenokārt tu.
-Tu ar savu pāķu diktora darbu… -Jauki.
…ļumīgā daikta statuju un visu to sviestu.
Tas viss ir muļķīgs.
Jā.
-Kur tu ej? -Es aizeju.
-Nē, tu neaizej. -Aizeju gan.
-Beidz! Atdod! -Tu neaizej.
-Redzēsi! -Sagrābu viņas roku…
-Atdod! -…un, kad viņa izrāvās…
-Ak dievs! -Ak dievs!
-Nē, nē, Dona, nē. -Nē, Dona, nē.
-Velns, velns, velns! -Velns, velns, velns! Apžēliņ, velns!
-Es to negribu dzirdēt! -Rociet!
Labi. Ei!
Es nozagu to gleznu ar miglā tīto tiltu no jūsu dāmistabas.
Es zināju, ka tu to nolādēto gleznu nospēri.
Zināt, kāpēc?
Tā ir 750 taukšķu vērta, un man ir pircējs. Šodien. Skaidrā naudā.
-Blēņas. -Beidz! Par viltojumu?
Bet to var uzdot par oriģinālu. Saprotat?
Paklau, tas čalis pērk viltojumus.
Viņa pazīst vienu čali.
Viņam ir miljoni, bet jūs neko nedabūsiet, ja mēs nomirsim.
Cik to Donas gleznu tev ir?
Trīs… padsmit. Trīspadsmit.
Labi, trīspadsmit. Tie ir kādi 10 miljoni dolāru.
Tu esi mele, Silvij.
Paga, paga! Ja nu viņa nemelo?
Labi.
Es tev došu divas stundas.
Ko teiksi? 120 minūtes.
-Ja sagādāsi tādu naudu tik ātri… -Varu.
-…tu dzīvosi.
Nedzīvos.
Nedzīvos!
Sadedzināsim viņus! Tūlīt pat.
-Es izsūkšu degvielu. -Nē! Nevajag uguni.
Ko tu runā - kāda uguns? Neviens nevienu nededzinās.
Ei, vai viņš tevī vispār klausās?
Nē.
Nē. Nē, nē. Viņš tevī vispār neklausās.
Zināt? Varu apliecināt kā šīs ģimenes bijušais loceklis.
Niks tiešām uzskata, ka viņš ir vienīgais darītājs
un ka Leo nekontrolē savus impulsus un visu sabojā,
piemēram, Ziemassvētkus un arī šo mirkli.
Bet, ziniet, es jūs abus mīlu vienādi.
Jums tas būtu jāzina.
Es atteiktos no 100 miljoniem dolāru, lai jūs abus tūlīt pat piebeigtu.
Ei! Nu taču! Būsim prātīgi, labi?
Varbūt Dona bija talantīga,
un mēs no tā varam kaut ko nopelnīt, tas arī viss.
Tā ir tava miesa un asinis.
-Nē, klau! -Kusties!
Dona nomira, darot to, kas viņai patika. Saproti? Viņa mums to novēlētu.
-Nu labi. -Labi, labi.
-Viņa pirmā. -Nē, nē! Beidz!
Tu man esi apnicis!
Drūmi.
Kur tu sataisījies?
Mēs braucam uz Paionīrtaunu. Kavējam tikšanos ar Kačelu.
Blēņas. Nekāda Kačela nav. Tu atkal mani čakarē.
Izkāp no tās sasodītās mašīnas!
Kāp tajā sasodītajā mašīnā! Kačels ir īsts.
-Tev tiešām ir tās gleznas? -Jā.
-Nemelo man! -Es tev nemeloju.
Mums vajag naudu, bet tev vairāk nekā man.
Zini, kāpēc?
Tāpēc, ka tavā pagalmā ir milzīga problēma.
-Jā? -Sveiks, Kačel! Te es.
Piedod, kavējamies, bet mēs tur būsim.
Tiekamies Pītaunā!
Cikos tad būsiet?
Kādos 15.00. Vari nebāzties virsū?
Ei, vai es runāju pa skaļruni?
-Izslēdz! -Redzi?
Izslēdz, citādi nolikšu klausuli.
Es tev teicu. Dod!
Tā, nomierinies! Tā esmu es.
Pegij!
Mēs atradām Donas līķi guru pagalmā.
Galvaskauss sadragāts.
Esi tik laba - atbrauc sveika un vesela!
Labi. Tiekamies tur.
Viņš tur būs. Līdz 15.00.
Bet viņš ir sabijies.
Ejam!
-Hallo! -Tev jāaizbrauc uz manu māju,
jāizņem no priekšnama skapja glezna un jāatved uz Pītaunu.
Un līdz 15.00.
Ja tu to neizdarīsi, es varbūt miršu.
Pegij, par ko ir runa? Es tikko nopirku divus maisus ar pārtiku.
Hallo!
Labi, zvaniet poličiem, un es gādāšu…
Nē, es poličiem nezvanu. Nav mans lauciņš. Atvainojiet!
Labi, saprotu. Piezvanīšu pats.
Kur tu ej, Nija?
ŅUJORKAS ŠTATS NIJA FRĀNSISA
-Kāpēc rakājies pa manām mantām? -Meklēju zālīti.
Kāp mašīnā!
Ko… Tātad tu esi blēde?
Vai mans tētis zina?
Kāp mašīnā, sasodīts!
Man kaut kas jānokārto. Vēlāk pievienošos.
Kur ir Tamija?
Tualetē. Privātas lietas.
-Cik briesmīgi! -Tā, lūdzu.
Pegija mūs visus ir nostādījusi murgainā situācijā.
Šie cilvēki ir sanākuši, lai noskatītos lugu
vai lai redzētu, kā kāds tiek izšauts no lielgabala,
vai lai redzētu lugu un lielgabalu.
Jebkurā gadījumā nekas nenotiks,
jo Pegija mūs ir pievīlusi. Mūs visus.
Es tavam raksturojumam nepiekrītu.
Labi, galvenais ir tas…
Nē, galvenais ir tas, ka Pegija ir šo ļaužu un šīs vietas dvēsele.
Un mēs šodien neaptraipīsim viņas labo vārdu.
Man vajag varoni.
Kurš pieteiksies?
Kurš parūpēsies par to,
lai šie cilvēki jūs nekad neaizmirstu?
-Labi, 50 $. -Esmu ar mieru. Velns!
Paldies dievam! Tev tas lieliski piestāvēs.
Tu to vari, Tamij. Kāp tik augšā!
Izskatās, ka mums abiem ir kas kopīgs.
Pegija Ņūmena.
Viņai būs vajadzīga palīdzība.
Kāp augšā, ja?
-Ak dievs! -Tamij!
-Izsauciet ārstu! Velns! -Nopietni?
Man likās - tu lieto antibiotikas, Tamij.
-Turiet muguru! Viņai sāp pupi. -Velns!
Ar vienu pupu viss kārtībā.
Cilvēks lielgabala lode - šeit, Paionīrtaunā!
Varens pūlis.
Nepiesaisti sev uzmanību!
Saka puisis ar pistoli virtuļu maisiņā.
Tur viņš ir.
Labi, tas nav viņa puisis. Tas ir tavs puisis.
Mans puisis ir Kačela puisis, ja?
Ei, glezna drīz būs.
-Lieliski. -Daiena atvedīs. Kur ir Kačels?
Kačels?
Viņš pērk "šoka un bijības" T kreklu.
Tu jau zini, kā viņam nepatīk pūļi.
Kur ir glezna?
Ātri visu nodarīsim, veiksim apmaiņu, un mūsu ceļi šķirsies, ja?
Te viņa ir. Paldies, ka izglābi man dzīvību.
Ņem!
Labi. Es neko nesaprotu.
-Tev nav jāsaprot. -Kāpēc man vajadzētu saprast?
Tu piezvani un saki, ka tevi nogalinās, ja es nepaņemšu gleznu,
starp citu, ļoti grūti nesamu gleznu,
un neatvedīšu to uz tavu netīro, putekļaino pusslodzes darbu.
Kam to vajag saprast? Man nevajag.
Jo zini, Pegij? Man pietiek.
Man atkal pietiek.
Labi, kur ir nauda?
Ko?
Mašīnā.
Jūs esat blēžu bars.
Ak dievs!
Kur, pie velna, tu biji? Un kur ir tavs tērps?
Mierīgāk, Ouen! Man bija grūta diena.
Šie cilvēki ir atbraukuši noskatīties izrādi, ko solīji…
-Man ir ierocis. -…tāpēc kāp lielgabalā!
Zinu, čempiņ. Mēs visi to redzējām. Tas ir liels.
-Labi. Lūk! -Es teicu - man ir fibromialģija.
Turklāt mums ir svarīgākas darīšanas.
Jā.
Jā. Nē, protams. Protams. Kāpēc gan lai tu izdarītu to, ko apsolīji?
Diez vai es apsolīju.
Tad ko?
Vai es tikai iedomājos, ka man kāds apsolīja Hamiltonu tuksnesī?
Kāds cits
man pārdeva novērošanas kameras, kas joprojām nedarbojas?
Un kurš, Pegij, mani atstāja ar tukšu lielgabalu manas ielas vidū?
Es atrisināju lietu, velns parāvis! Ja?
Es kaut ko izdarīju. Kaut ko labu.
Nevienu neinteresē. Neviens nepamana.
Tu runā un runā, un apsoli nonest no debesīm mēnesi,
bet tev vienmēr sanāk tikai čiks.
Tu sagādā briesmīgu vilšanos, Pegij.
Tad kur ir mašīna?
Viņam ir ierocis.
Te ceļš beidzas, Bob.
-Kurp viņš aizskrēja? -Nezinu.
Tur ir tuksnesis.
Laimīgu ceļu!
Tu esi savtīga, savtīga sieviete. Tu esi savtīga!
Tagad es zinu, kā jutās tava māte.
Ei, nerunājiet tā ar manu māsu! Jūs par viņu neko nezināt.
Kad mūsu tēvs aizgāja un paņēma katru centu, kas bija mātei,
šī sieviete bija tā, kas par mums visiem parūpējās.
Un viņa bija tikai pusaudze.
Tev nav ne jausmas, ko esmu izdarījusi.
Ja zinātu, tu man nekad nepiedotu.
Tev vēl ir temperatūra. Brauksim uz slimnīcu, labi?
Nē. Vairs nekādu slimnīcu. Es vairs nespēju.
Viņai bija drudzis. Viņa…
Viņa domāja, ka brauks uz Vāciju.
Mana lidmašīnas biļete. Man vajag biļeti. Vai neko nevari izdarīt?
Man nevajadzēja viņu atstāt.
Es vienkārši aizgāju un salietojos.
ROSLINA ŅŪMENA
Tagad vedīsim viņu prom.
Jūs pie viņas paliksiet, vai ne? Viņa nekad nebija viena.
Tu taču teici, ka izej programmu. Ka tu lieto metadonu.
Tā ir. Bet, ei…
Manis pēc tagad vari man dot to sasodīto apmetni.
Paldies Dievam!
Nē, nē! Pegij! Ko tu dari?
Mani izšaus no lielgabala.
Cilvēces labā.
Pegij, nē! Nedari to!
Tagad šī ir mana skatuve, Lester.
Tur augšā.
Pegij!
Pegij, šis ir tavs spožākais brīdis.
Ar šo Paionīrtauna ieies vēsturē.
Labi, Pegij, vienkārši uzsit divreiz pa sānu, kad esi gatava lidot.
Tūlīt sāksies šovs!
Sanāciet, ļaudis! Labākais skats ir no turienes.
Paionīrtaunas cilvēks lielgabala lode!
Aiziet!
-Cilvēks lielgabala lode! -Ko? Nē, nē!
-Desmit, deviņi… -Beidziet, nē! Pegij!
-…astoņi… -Nē!
…septiņi, seši, pieci,
četri…
trīs…
divi…
viens!
Tulkojusi Aija Apse