Nech mě hádat. Latte, ovesné mléko, bez cukru.
Přesně tak.
A ještě tyčinku Echo, jestli máš.
Echo je mé druhé jméno. Všechno?
Všechno, díky.
Dobře. Objednávka dokončena. Připravuji.
MLÉČNÁ ČOKOLÁDA
Díky, kámo.
Není zač, Camerone. Tak jo, rád jsem pokecal. Zase zítra.
Hele, znám svýho bratra. Je citlivej.
Haló?
Ahoj. Jo.
Ne. Zrovna přijíždíme.
Stanice Summit Park.
Za chvilku se uvidíme, jo? Dobře.
Zatím.
Je jenom vaše.
Stanice Summit Park.
Následuje stanice Stadium Avenue.
Bože.
Do prdele.
To snad ne.
No do prdele.
Omlouvám se. Promiňte.
Camerone.
Zdravím, tady Scottová.
Podívejte, nechci vás ještě víc stresovat,
ale vzhledem ke zrychlujícímu zhoršování, které poslední sken ukázal,
je naprosto nutné přejít k…
Vypnout zvuk.
Čuníku, jsi tady?
Jo. Hodnej pes.
Nechals mi něco k jídlu?
Jo? Dneska jsi mi to všechno nesežral?
CORYHO POKOJÍK DOKTŮREK
Malej génius, nebo budoucí sériovej vrah?
Nemůžu se dočkat rodičáku.
SLEČNA JONESOVÁ DNEŠNÍ ÚKOLY, VRRR
Labutí píseň
Vítejte v Arra House, Camerone. Ráda vás vidím tváří v tvář.
Pojďte dál.
Tohle je hlavní obytný prostor.
No páni.
PROHLÁŠENÍ O SOUHLASU
DOHODA O MLČENLIVOSTI KONEČNÝ SOUHLAS
Já vím, ta představa je nepříjemná.
Nezapomeňte ale, že se můžete rozhodnout nepokračovat,
a to kdykoli v průběhu hodnocení, a on v tom případě neopustí tenhle dům.
A nemůže… Nemůže tu věc dostat taky?
Jak jsme říkali, modifikovali jsme dané části jeho DNA tak,
aby se to stát nemohlo.
Co s ním bude, když z toho vycouvám? To prostě…
Půjde tu noc spát, aniž by to tušil. Nic se nedozví.
Prozatím mu budeme říkat Jack, pokud vám to vyhovuje.
To je monitorovací místnost.
A tohle je Dalton.
- Vítejte, Camerone. - Zdravím.
Je to psycholog a hlavní laborant.
A teď už znáte celý náš tým.
Jste na to jen tři?
Tři lidé. Naše systémy umělé inteligence zastanou práci asi 50 lidí.
Než vás tam pustíme,
musíte zakázat kamery ve svých čočkách a hodinkách.
Aha, dobře.
Zakázat kamery.
Díky.
Tak, půjdeme dovnitř?
Molekulární regenerace.
Stvořený z vaší DNA.
Cameron Turner do poslední molekuly.
Zdá se mu něco?
Ještě ne.
Do toho. Nemůže se vzbudit.
Promiňte, paní doktorko.
Já to nedokážu.
Vím, jak zásadní rozhodnutí to je.
Vím, čím si procházíte.
Ale…
ZPRÁVY DR. SCOTTOVÁ
Jakmile své ženě řeknete, že umíráte,
příležitost tohle udělat navždy zmizí.
Můžete jí to říct,
nebo do toho s námi půjdete a život vaší rodiny neskončí.
Ale jelikož se váš stav zhoršuje, nemůžeme si dovolit otálet.
Prosím, ozvěte se mi.
- Turpan pestrozobý. - Výborně. A tohle je?
Cory?
Morčák chocholatý.
Croissant!
Ne.
Dáš mi svoje tužky?
Tak ty máš spadeno na moje tužky?
Moje sada, kterou mám už 22 let. Na tyhle tužky máš spadeno?
Tobě jsou k prdu.
K prdu? Odkdy se to u nás tak říká?
Nepoužíváš je, co Andre umřel.
Came, co to teď s tebou je?
Vím, že jsi umělec a tohle je pro tebe bolestivý. Jasně.
Ale je to zdravej bio čaj.
Nejde o design pro psychotropní lektvar z pralesa.
Když jedeš podle přání klienta, tak válíš, víš to?
Tak se prostě podřiď, jo?
- Dobře. - Jsi super. Čau.
SYPANÝ BIO ČAJ
Honí tě mlsná?
NOVÉ ZPRÁVY - 21 DR. SCOTTOVÁ
- Strejda Andre. - Cory, řekneš „strejda Andre“?
To je přece klonování.
- Není! - Je.
Ne, technicky vzato ne. Podle toho článku ne.
Je to… Jde o regeneraci.
Je fuk, jak to nazveš, Andre. Pořád je to stejně divný.
Ta technologie může být skvělá, jak chce. Poznáš, že to není skutečnej člověk.
Podívej, já jen říkám, teoreticky,
co kdyby to šlo? Co kdyby se jim to fakt povedlo?
Nezvládnou, Andre. Protože člověka nezkopíruješ. To nejde.
- Camerone? - Ne, já… Do tohohle se plést nebudu.
Ale no tak.
Není nad pokec o smrti hned po ránu.
Jasně.
- Je to vtipný? - Že jo? Je to směšný, jo.
No, kdyby tady teď máma seděla s námi
a ani my nepoznali rozdíl, byla by k nerozeznání, tak souhlas.
Chápete, do háje s etikou. To bych brala.
Teda, na druhou stranu,
kdyby jí umazali tu její lásku k yacht rocku,
- nemrzelo by mě to. - Jo.
To bylo šílený. Ještě tu pusu, Poppy. Pusa.
To je ono.
Jo.
ZPRÁVA OD UŽIVATELE DR. SCOTTOVÁ Můžeme se sejít?
Vím, jak se cítíte, ale vážně to není podvod.
Když vzpomínky na tento proces vymažeme,
ráno se vzbudí doma jako Cameron Turner.
A nikdo to nebude vědět. Ani on.
Jedině tak to může fungovat. Hladká výměna.
Kolik takových už je? Chci to vědět.
Budete náš třetí.
Za pár let to bude stejně běžné jako transplantace srdce.
Přijeďte zase k nám a týden s ním pobuďte, než se rozhodnete.
Není to jen moje rozhodnutí. Moje žena to musí vědět.
Buď usoudíte, že by vaše žena souhlasila, a pak je nutná diskrétnost,
nebo usoudíte, že by byla proti, a řeknete jí, že umíráte.
Tak či tak rozhodnete za ni.
Poslyšte, ta žena, se kterou se setkáte, netuší, že je kopie.
REALITY KATE CHIAOVÁ
A netuší to ani její dcera, ani její matka a ani přátelé.
Takže jakýpak podvod?
Dobrý den. Pan Turner, že ano?
Jo, Cameron.
- Chcete třípokoják v téhle čtvrti, že? - Správně.
To je moje šéfová. Samantha.
Jsem její dcera.
Dcera.
Dost na mě tlačí.
No, tak se posaďte.
Dnes přišlo pár pěkných nabídek.
Říkal jste, že máte syna, že ano?
Jo, jmenuje se Cory.
Taky u vás velí on?
Jo. Čím jsou menší, tím panovačnější.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jo? - Jo.
Cory večeří u Jessieho?
Jo, vrátí se v osm.
- Máš pauzu? - Jo.
Myslím, že na ultrazvuk dostaneme doktora Herberta.
Ještě čekám na potvrzení, ale vypadá to dobře.
Jo.
Bezva. Herbert je fajn.
Jsi připravený na tu sexy kouli, co tu budeš mít?
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Zase se zamilujeme do nového človíčka.
Sedm měsíců.
Copak je, Came?
Nic, jenom…
Já jen…
Takže my…
Camerone?
Já jen… Nový človíček, chápeš, a…
Myslím, že mi to ještě teprve dochází.
Méďo.
Came.
Vím, že mi to chvíli trvalo
a že jsme to nějakou dobu nebyli my,
ale tohle dítě nám prospěje.
Jo.
Bude to dobrý. Jasný?
Cory.
Camerone?
Rozmyslel jsem si to.
Můžu si přisednout?
Ahoj. Já jsem Cameron.
Kate.
Tak ses s ní setkal?
Včera.
Jak se má?
Dobře. Řekl bych.
Zkusila ti prodat barák?
Byt.
To už my děláme.
Týden?
A to na tebe klient vybalí až dneska? Bez varování?
Co se děje, Came?
Nic.
Jejich designér zrovna onemocněl a chtěli někoho osobně.
Podívej, mrzí mě to, P. Fakt.
Teď bych byl raději u vás. Věř mi.
Dobře. No, už bych tam měla raději zajít.
- Ještě si zavoláme, jo? - Dobře.
Dobře, Camerone.
Po celou dobu procesu budete mimo. Vezme to asi šest hodin.
Dobře. A bude mít všechno?
Každou vzpomínku
až do chvíle, kdy v tom křesle ztratíte vědomí.
Za pár chvil vás to uspí.
Dobře. Myslím, že…
Mys…
Když máš svou chvilku, svůj den.
Díky.
Takže má všechno?
I vzpomínky z hlubin vašeho podvědomí.
Ty vzpomínky nejsou jen moje.
Patří taky mé ženě a synovi.
Nepatří do nějakýho experimentu.
Kéž bych s ní mohl mluvit.
Když poslali Kate 2.0 ke mně domů
a viděla jsem, jak máma nevidí, že to nejsem já,
a jak mluví s mou dcerou…
Chápeš, to…
A když ji pak vymazali…
Když o té lži sama přestala vědět, pocit viny mě rychle opustil.
Máme společnou onkoložku, víš to?
Doktorka Kerosimaová?
Jo.
Pacient, co tu byl přede mnou, taky chodil k ní.
Vypadala šťastně. Tvá dcera. Vlastně ony obě.
Jo?
Jak dlouho už tam je?
Zhruba…
…čtyřicet dva dnů, šest hodin.
Zhruba?
Odhadem.
Díky křížové kontrole paměti víme,
že jeho vědomé i podvědomé vzpomínky
jsou dokonale ve shodě s vašimi.
Zpočátku to bude zvláštní pocit.
Snažte se v každé vzpomínce posečkat.
Vlastním tempem, Camerone.
Zdravím.
Camerone, to je moc pěknej obrázek.
Dýchejte.
Připadá vám to skutečné, protože pro váš mozek to skutečnost je.
Najednou přeskočil hrozně dozadu.
To je normální.
V průběhu procesu systém zkontroluje všechny body v čase
až po vaše narození.
Hlavně se snažte v každé vzpomínce zůstat
a nenarušovat plynulost, ano?
Dobře.
Až budete moct.
Zdravím, pamatujete si mě? Bylo to před pár týdny.
Jo. Snědl jste mi čokoládu.
Víte, já si taky koupil Echo.
A doufám, že jste si to mezitím domyslela. Jo.
Jo. Kéž bych viděla váš výraz, když vám to došlo.
To nebyla má nejlepší chvilka.
Jo, viděl jsem vás, jak tu tak sedíte,
a tak… tak jsem něco nakreslil.
Mám to v tašce.
Prosím.
Ty jo! Jste vážně dobrej.
Díky. Právě mi došlo,
že teď vypadám ještě víc jako psychopat.
- Jo? Fakt? - Ale nejsem. To fakt nejsem.
Psychopat s talentem je pořád lepší než bez, takže…
Jo, tak to jsem rád.
Já jsem Cameron.
Cameron. Poppy.
Poppy.
Těší mě.
Blíží se má stanice.
Aha, jasně. Dobře. Tak to už vás propustím.
Znovu se omlouvám za tu čokoládu.
A snad zas někdy.
- Stanice Summit Park. - Tak jo, ať se daří.
Ať se daří.
Hej, Camerone!
Vracím.
Ale ne, je váš. Nechte si ho.
Dej mi ho znovu.
Tak jo.
Poppy.
- Jo? Už se bojíš? - Jo, trochu jo.
Děje se tam toho hodně.
Myslíš tu hrůzu, co jsem tehdy uvařila?
Jo!
Pusťte mě ven!
Ještě počkej. Nejsem připravenej.
Čekali jsme na tebe tak dlouho.
Hrozně mi Coryho připomíná. Jsi roztomilá.
A pak ten třetí.
Nechci na tebe koukat. Rozesmívá mě to.
Máma.
- Dovnitř se nevrátím. - Dobře.
Byla u sebe v pokoji
a brečela a vypadala hrozně smutně.
To kvůli strejdovi?
Cameron Turner, moje dvojče Andre.
Ahoj, Andre.
- Měla jsem ho zastavit. - Ne, to nedělej.
Měla jsem ho zastavit.
Je to moje vina, Came. Moje vina.
- Já… - Jste v pořádku?
- Pardon. Dejte mi vteřinu. - Dobře.
Dobře, můžeme.
Teď si bereš volno?
Jo, abych mohl po návratu být s tebou.
Snažím se tě odlepit od stolu poslední půlrok.
Najednou klidně se vším sekneš.
Jo, máš pravdu. Je to…
Méďo?
- V pohodě? - Jo. Jsem.
Jo?
Fakt máš z tohohle radost?
Jo. Posledních pár týdnů jsi prostě…
Já nevím. Prostě…
Klid, P. V pohodě. Je to jen kvůli práci. Pracuju.
A… A prostě mě štve, že nejsem u vás. To je celý.
A prostě mi chybíš.
Až se vrátím, budeme spolu. Pořádně si promluvíme, jo?
Tak jo, Camerone.
Panebože.
Tak jo, za tenhle kus určitě můžeš ty.
Ne. To si Cory vybral sám.
- Co? Ve třech měsících? - Jo. Byl jsem s ním.
Jdeme tak obchodem
a tlačím ho v kočárku a on povídá: „Hej, kámo.
Vidíš ten hořčicovej overal?
Ten musím mít.“
Jo, hrozně okouzlující. Říkám si: „Co mu na to říct?“
Jo, fakt je okouzlující. To se musí nechat.
Ale tohle je zločin.
Spolu se o ni budeme starat,
dokud to nebude zas zvládat sama. Jo?
Teď kvůli ní musíme být silní, jo? Je jen nemocná.
Jdi pryč.
Vstávat, kámo. No tak.
Dej mi ještě šest hodin.
Šest hodin?
Venku je ještě tma. Koukni!
Protože je brzy. Ale musíš vstávat. Musíme jít.
Touhle rukou pusť. Tak, a je to.
- A teď švihni. Dokonči to. - Bum.
Un, deux, trois.
To jsem v pokoji dělal celý dny.
- Krásně to voní. - Jo?
- Kapusta, kapusta, kapusta. Máta. A máta. - Jo. Správně.
Namoč je lehce do sójovky.
Dobře. Tady vše připraveno.
Jak dlouho to vezme?
Vzbudí se hned.
Tak jo. My můžeme.
Tak jo.
Dobře.
Oči nechte zavřené.
Budu odpočítávat od tří.
A tři…
…dva…
…jedna.
Všechno v pořádku.
Dýchejte.
- Hotovo? - Hotovo.
Šlo to dobře?
Výborně.
Kdy ho uvidím?
Ráno.
Do té doby byste se měl vyspat.
Po dobu, co tady strávíte,
bude tohle znaménko jediným místem na vašem těle,
které není identické s jeho tělem.
Kdybyste se cítil zmatený,
najděte to znaménko a budete hned vědět, kdo jste. Dobře?
Víme, jak je tohle zvláštní.
Vytěžíte z toho vy.
Uvidíte.
Bum! Zase.
- Ťuky na bradu. - Sejmu tě.
Ty o tomhle nic nevíš, hochu.
Moc mladej.
Ne, kámo.
Jo!
Bum!
- Jo, zlato! - Jen další zrádná levačka.
Ukončit hovor.
Tati?
- Camerone? - Řekněte něco.
- Ne. - Napište Poppy.
Prý můžu umřít při kterýmkoli takovým záchvatu.
Můžu umřít tenhle týden tady, aniž bych se ještě vrátil k nim domů.
Pořád si musím představovat, jak se to dozví a musí to říct Corymu.
S Poppy jsme teď měli nějaké problémy.
Jeden večer tady jsem ji rozesmál.
Už si nevybavím, kdy jsem to dokázal naposledy.
Prostě ji rozesmát.
To proto, že nejsi vtipnej.
Jo, je to i tím.
Tyhle věci tě zabíjí.
Aha, tak jsi vtipnej. No to mě poser.
Camerone?
Jsme připravení.
Tak zatím.
Užij si to.
Poppy je nejlepší spáč.
Když je utahaná, je mimo do pár vteřin.
Jako by měla vypínač.
Mluví francouzsky?
Jo, pořád sem tam přidá slovíčko.
Například říká… „bonne nuit“.
Nebo…
„Quoi de neuf. C'est pas possible.“
Nebo když je něco skvělý, fakt dokonalý,
tak občas zašeptá…
Parfait.
„C'est parfait.“
Chcete ho pozdravit?
Jsi v pohodě?
Po tom včerejšku?
Bezva.
Nevím, jak ti mám…
…co bych měl říct.
Vím, že podle tebe nejsem…
…ty.
Sedím nahoře v tom pokoji a koukám na Rafu.
Srdce mi bije jako o závod a jsem nervózní.
Fakt nervózní.
Pak si vzpomenu na tátu.
Na ten první výlet za ním od jejich rozvodu.
Jak nasedám na to letadlo.
Ty nervy, chápeš?
A zavřu oči.
A pak je otevřu.
A už nesedím v tom pokoji.
Jsem tady.
Mrzí mě to. Fakt mě to mrzí.
Ví, že jste nervózní, Jacku.
Prostě odpovídejte na otázky.
- Zvuk vypnut. - Camerone.
Vy jste vy.
Žádná odpověď není chybná.
Zvuk zapnut.
Dobře, Jacku. Poppy pracuje s dětmi.
Jo, učí děti se speciálními potřebami
pomocí terapie hudbou.
Má vlastní verzi Orffovy metody.
Takže skládá s dětmi písničky a do těch písniček je vepisuje.
A… ty děti to milujou.
Je prostě šíleně talentovaná.
A záleží jí na nich, víte? Fakt jí na nich záleží.
Vždycky jste chtěl děti?
To se mi líbí, Camerone Turnere.
Myslím, že až jsem ji potkal, došlo mi, že chci.
Tohle všechno.
Jo.
Dlouho jsem byl cynik.
No páni. Ty kráso.
Máme děsivě podobnej literární vkus.
Koncept hledání pravé lásky a spřízněné duše.
Pak se zjeví někdo jako Poppy a vám dojde, že jste jen přežívala.
Hraješ?
V sebeobraně.
Ale před tebou hrát nebudu.
Mohl jsem tak prostě žít pořád.
Zastav se! Přemýšlej, co vlastně děláš.
Jo, to miluju. Jo.
Asi jsem měl kliku.
Dobře.
Řekněte nám o vztahu svých rodičů.
No, k tomu není moc co říct.
V mých pěti se rozvedli a táta se odstěhoval za prací.
Byl to doktor. Pediatr. A…
Vypadá jako já, zní jako já, ale já ti nevím…
Za sedm měsíců to dítě přijde na svět a bude bez táty.
Sedm měsíců.
Hele, aspoň se neutápíš v sebelítosti.
Jo, dobře. Máš bod.
Budeš v pohodě.
Máš bod.
A co ty? Jak se ti daří?
Mně?
Nikdy mi nebylo líp.
Další super dotazy?
Ne. Tak dobře.
Jo.
Nikde jsem se takhle neměla.
Krásná příroda. Super jídlo.
Camerone?
Trochu mlžte.
Andre. Dárek.
Bude se mi to líbit?
- Nejspíš ne. Asi je to… - Bože. Co?
- Nohu nahoru. Víc. - Kam?
- A krok. Udělej krok. - Jéje! To ne!
Jo. Jsi tam.
V pohodě. Dobrý.
Co to je?
Ty jsi mi koupil klavír!
Andre!
Panebože.
- Moc ti děkuju. - Hrozně se jí podobal.
Byl prostě šíleně chytrý a hodný.
Co se mu stalo?
Andre… vyletěl z motorky na horské silnici.
Jeho tělo přistálo vysoko ve větvích borovice.
Každých pár týdnů se mi o něm zdá, jak je v těch větvích.
Sám. Prostě tam leží.
Řekl jste o tom snu manželce?
Ne.
Proč ne?
Většinu toho roku strávila v domě.
A většinu toho času spala v pokoji pro hosty, takže…
Snažím se ti pomoct.
Já vím. Vím to.
- Potřebuju být sama. Díky. - Prosím…
Není to zrovna naše oblíbené téma.
Jak jste se cítil, když spala jinde?
Osamělý.
A měl jsem o ni starost.
Chyběla mi.
Měl jste jí to za zlé?
Přišla o dvojče.
Nikdy z toho jeho nákupu motorky neměla dobrý pocit.
Dávala si za vinu, že víc neprotestovala.
Ale on by si ji stejně koupil.
V posledních měsících podle vás Poppy dělá velké pokroky
díky terapii.
Ale vy jste k nikomu nešel?
Ne.
Mluvil jste s někým po rozvodu rodičů?
Ne, bylo mi pět.
Nikdy jste na terapii nebyl?
Ne.
A s Poppy o tom svém snu mluvit nedokážete?
Už to trvá dva roky. Proč jste za nikým nezašel?
Nevím.
Camerone?
Promiňte, já…
Omlouvám se.
To nic.
Dáme si přestávku.
Ty schovám pro tebe.
Dobře.
Jacku, jste připravený?
Jo.
- Camerone? - Jo.
Dobře.
Zavolejte Poppy.
Zajímavý načasování. Zrovna volali z kliniky.
Potvrdili ultrazvuk na pětadvacátého u doktora Herberta.
Came?
Tak je to skutečný.
Jo. Pořádně. Živej človíček uvnitř těla.
Je to úplně jiný než tehdy s Corym, ne?
Jo.
Vzpomínáš, jak jsme to zjistili?
Bože, jo. Ten šílenej sníh.
- Den před svatbou Jessieho a Zoe. - Zoe to hned poznala.
„Panebože. Ty jsi těhotná, Poppy.“
Jo, ten pocit si pamatuju.
Sotva jsi vyšla z ordinace, už jsi dělala playlist, reprák na břiše.
Jo. No jo, děložní hitparáda.
Děložní hitparáda. Jé, to už je dávno.
Měli bychom to brzy říct Corymu.
Jo, taky si říkám…
Rafo, napiš Poppy zprávu.
- Co jsi udělal? - Nelíbí se mi to.
A myslíš, že mně jo? Mluvit se svou ženou před obecenstvem?
Není to tvoje žena!
Aha, jasně. Jo, chápu.
Nemůžeš unést, že to funguje. To je ten problém.
- Jdi do hajzlu! - Ty jdi do hajzlu!
Co já? Musím tu čekat, jestli to neutneš, a u toho poslouchat, že já nejsem já.
Ty taky nejsi já.
Ty nejsi já!
Víš co? Já na tohle všechno seru.
- Blbost. Zůstaneš. - Tohle je blbost! Nasrat!
- Zůstaneš. Tohle je skutečný. - Otevři sakra!
A ty to víš. Víš to.
Poppy řekla, že pokud by nepoznala, že to není její máma…
No, je to tu. Nerozeznatelný.
Ale ty vycouváš, protože jsi sobec!
Jdi ode mě, sakra!
Už tě mám dost. Co?
Uděláš něco? Dělej. Seru na tebe. Dělej!
Jo. Ty se odsud nikdy nepohneš.
Jedu domů a všechno jim řeknu. Všechno!
Jo, to určitě. Srabe.
Vždycky to bylo tebou. Vždycky.
Snaží se s tebou mluvit už dlouho, ale odstrkuješ ji,
protože si myslíš, že nás opustila.
- To nikdy! Nikdy! - Ale jo!
Ale jo…
Hej.
Je to dobrý. Dýchej.
Came?
Co to sakra bylo?
V tomhle stavu by jet neměl.
Promluvím s ním, ale má to ve smlouvě.
Musím s ním mluvit.
Vím, kdy mi došlo, že bude v pořádku.
Občas mi Tracy chyběl.
Znovu vidět jsem ho chtěl.
Jenže občas se stává, že život nejde dál.
Někdy i v dubnu sněží.
Někdy je to se mnou zlý.
Fakt zlý.
Občas si přeju život nekonečný.
A říká se, že nic dobrýho dlouho nevydrží.
A láska,
ta není těžká, dokud neskončí.
Poslyš… za tamto se moc omlouvám.
Nemyslím, že nás opustila.
Ne, něco na tom je.
Něco na tom je.
Dlouho se snažila se mnou mluvit, svým způsobem.
Myslel jsem, že mám víc času.
Ví jen o tom motání hlavy před třemi měsíci.
Kdybych jí řekl i o té bolesti hlavy…
Vzala by nás na vyšetření hned ten den.
A nerozlezlo by se to.
Zvládli bychom to spolu.
Vím, že musíš za nimi domů. Chápu to.
Udělej správnou věc.
Za sedm měsíců to dítě…
Tohle nedělej.
Když jí to řekneš, tak kvůli sobě. Já to říkám kvůli nim.
Přestaň.
Dobré ráno.
Hej, Jacku.
Klid. Nic se neděje. Všechno v pořádku.
- Sakra. - Všechno je dobré.
Všechno je dobré.
Jo.
Záběry vašich čoček z vaší návštěvy doma
jsou důležitou součástí Jackova psychologického posudku.
Nic se nenahrává?
Taková jsou pravidla.
A k těm záběrům má přístup jenom Jack?
Jen on a nikdo jiný.
Přístup povolen.
Teď zkuste na tohle všechno zapomenout
a prostě si ten čas s nimi užijte.
Uvidíme se za tři dny, Camerone.
Snažte se na tohle všechno nemyslet. Prostě si užijte čas s rodinou.
A vraťte se.
Panebože.
Zavolej mu. Pošli vůz.
Bože.
Přijmout hovor.
Camerone, vůz za chvíli dorazí. Pokuste se vstát.
Camerone?
Musíte se vrátit sem.
Teď jsem dorazil.
Možná bude stačit změna medikace,
ale musíme vás prohlédnout.
Neodjedu.
Když se nevrátíte a přijde to na vás bez dohledu znovu,
mohl byste umřít rodině před očima.
Seru na vás.
Do prdele. Sakra.
Camerone?
Camerone, mluvte se mnou.
Jack ráno nastoupí.
Ještě jsem nedokončil posudek jeho duševního stavu.
Nesouhlasím s tím, aby šel domů on.
Poppy čeká, že se vrátí.
- Ještě jsem… - Je připravený. Půjde hned ráno.
Máme to ve smlouvě pojištěné.
Tvůj nesouhlas bude v záznamech.
Řekni Jackovi, ať teď Poppy zavolá.
Uklouzl jste ve sprše. Lehký otřes mozku. Sken byl v pořádku.
Zítra jste doma.
Dobře.
Pokud ty dva týdny doma půjdou dobře, což půjdou,
vaše vzpomínky na celý proces vymažeme
a už se tady nikdy neukážete.
Pokud se Cameron vzbudí, bude mít přístup k záběrům vašich čoček.
Ale pokud doma nenastane nějaký problém,
už nebude mít možnost to zarazit.
Vím, že takhle jsme to nenaplánovali, ale jste připravený, Jacku.
Neberte ty dva týdny jako test.
Prostě jedu domů.
Méďo? Ukaž se mi.
V pohodě?
- Jen trochu rozlámanej. V pohodě. - Jo?
Už to splasklo.
Co říkali?
Pár dní můžu mít trochu výpadky, ale jinak mi nic není.
Pojď sem.
Vyděsils mě.
I sebe.
Čeká na tebe u sebe v pokoji.
- Kdo? - Tvůj syn.
To si děláš srandu.
Pitomče.
Promiň, já musel.
Sakra, Came. Tohle mi nedělej.
Blbečku.
- Pojď sem. - Ne.
Pojď ke mně.
- Ani mě nehne. - Omlouvám se.
Zpomal, divochu.
Čuníku.
Co blbne? Ellingtone?
Ahoj, kámo.
Ty jo, Čuník se asi zlobí,
že jsi odjel pryč a praštil se do hlavy.
Páni, nechce to nechat být. Ellingtone.
Tak jo, Čuníku.
Vystrčím ho ven.
Já půjdu za Doktůrkem.
Hej.
Ra… Co se stalo?
Zkolaboval jste.
Byl jste v bezvědomí skoro 24 hodin.
A co Poppy?
Všechno je v pořádku.
A to znamená co?
Nešel tam, že ne?
Monitorovali jsme to, než se proberete. Všechno v pořádku.
Ne. To ne. Neměl jsem…
Mrzí mě, že to proběhlo takhle…
Neskončil jsem. Nemůže tam být.
- Bylo to správné rozhodnutí. - Blbost! Já ještě neskončil!
Ale o vás tu teď nejde.
Co prosím?
- Je to příležitost, kterou jiní nemají. - Ne, to ne.
Nebuďte zaslepený.
- Jděte někam. - Umíráte.
Vy umíráte.
- Umíráte, Came… - Přestaňte!
Nechte toho.
Jack byl připravený.
Jsou v dobrých rukou.
Ve vašich rukou.
Chci vidět záběry.
Hned.
Přestanete mou rodinu sledovat.
To jsme se učili. Papír je dřevo.
Jo.
- A tady… Ukaž. - Fakt?
Tady je taky dřevo.
Jo, no jasně.
- Vysílá to jen sem? - Fajn.
Ano.
Rád bych byl o samotě.
Ne.
Tak co jsem to chtěl, abys dělal častěji?
- Četl? - Správně.
Něco tu pro tebe mám.
Spíš je to od tvé babičky.
Dala mi to, když mi bylo tolik co tobě.
Otevři ji, je moc fajn.
Dobře.
Něco tam napsala.
Když jsme byli malí, Andre tímhle ničením knih šíleně vytáčel.
Teď zkoumám každý slovo, co podtrhnul.
Tak nějak…
Nějak teď zase dokážu dýchat.
Ale mám pocit, že jsem tě ztratila.
Zavíráš se v práci, kterou nesnášíš.
Jako bys tu vůbec nebyl.
A netvrdím, že za to můžeš jenom ty, víš? Jedeme v tom oba.
Vím, že jsem tu chvíli taky nebyla.
A vím, že tě to vyděsilo.
A mrzí mě to, Came. Vážně.
Víš, když jsi mi říkal, že ses praštil do hlavy…
Nemůžu tě ztratit, Came. To bych nepřežila.
Takže ti tady dneska říkám, že s mlčením je odteď konec.
Začneme spolu komunikovat a budeme věci řešit.
Něco jsem ti vyrobil.
BRZY SE UZDRAV
To je fakt nevhodný.
Ale ne. Já… Promiň, to jsem…
Sakra, hrozně moc se…
Ty malá svině.
Tys mi dala.
Tvůj výraz. To bylo…
Lekl jsem se. To ti vyšlo.
To se… fakt povedlo. Sranda.
Hej, klid, je to dobrý.
Je to dobrý.
Jsem tady. Je to dobrý.
ZÁBĚRY KAMER NEDOSTUPNÉ
Vyndává si čočky čím dál častěji.
Nejen když jde spát.
Nemusí je nosit neustále. Je mu to nepříjemné.
Je mu vás líto.
Ale taky mu je nepříjemné nechat rodinu sledovat.
Na jeho pocity kašlu. Je to má rodina.
To, co teď cítíte, je normální.
Ne, to teda není.
Něco je špatně.
Už pár dní. Cítím, že se něco děje.
V této fázi,
ať už cítíte cokoli, je to normální. On je v pořádku.
Jo.
Co je s tebou?
Cory, večeře.
Cory, pauzni to.
No tak, Cory.
Co říkáš?
Dobrý.
- Pecorino místo parmazánu. - Výborný.
Jo.
No tak, šup. Pauzni to.
Je to míň slaný, že jo? Sladší?
Jo. Je to výborný.
- Jsi v pohodě? - Jo, jasně.
- Co je ti? - Ne, nic. Dobrý, jen…
Tak už dost!
To ne.
Přístup odepřen.
ZPRÁVY
Poppy Instalatér dorazí později, prý kolem 14:15
Cam Jo, psali mi, dobře
Už vím, kam toho chlapíka pověsit. Nahoře nad gramodeskami?
Poppy JÉ. Jo, rozhodně! Je super.
Kup olej + gel na praní
Jo, jdu na to.
To jsem ráno pustila třídě.
- Jo. Už se vlní. - Budu starší brácha!
- Válíš! - Jak se vlní!
Cam Rozenej tanečník (po mně)
Je skvělej.
RE: NOVÝ OBRAZ ÚT 6. LISTOPADU
Méďo… SUPER! Skvělý, že zas tvoříš.
RE: NOVÝ OBRAZ CAM PÍŠE: Jo?
No páni.
Udělej, co potřebuješ.
Hej, poslyš. Jenom…
Jen buď opatrnej.
Hej, Doktůrku.
Doktůrku.
Vzbuď se.
Co se děje?
Zdál se mi fakt hroznej sen a prostě jsem tě chtěl vidět.
Poslyš, mám nápad.
Budeme dělat, že je to pivo, jo?
Já pil první s mámou. Ale byl jsem starší než ty.
Ale nevadí. Zůstane to mezi námi.
Jo.
A tohle si k pivu dávala nejradši.
Edamame se spoustou soli.
Zapíjený dobře vychlazeným pivem.
- Mňam. - Jak se to jí?
Vidíš to? Prostě začneš tou první. A jíš jednu po druhé.
Vytáhneš ji ven. Jo, zkus to. Jo.
- Dobrý. - Dobrý, že?
Lepší, než to vypadá.
Jo, a teď to zkus s pivem.
Dobře.
Jablečnej džus, ale… Počkej, počkat. Na zdraví.
Na tvůj dlouhej život.
Na edamame.
Dám si ještě.
Pojď ke mně.
Všechno v pohodě, tati?
Ukaž se mi. Chci vidět tvůj obličej.
Jo, jsem v pohodě.
V pohodě.
Cory?
Jo?
Mám tě děsně rád.
Taky tě mám děsně rád.
Já vím.
A nezlob, Doktůrku.
P?
P.
Miluju tě.
Poppy, vzbuď se.
Méďo? Co je?
Co je ti?
Nic, jenom…
Jen jsem měl hroznej sen.
Že jsem vyletěl na Coryho. O všechno jsem přišel.
Miláčku.
Pojď sem, no.
Bože, celej se třeseš, zlato. Jako osika.
Byl děsně skutečnej.
No tak, zlato.
- Jsme tady. Že jo? - Jo.
Teď nám to jde líp. Že jo?
Jo, jde nám to skvěle.
Když to bude kluk…
…měl by se jmenovat Andre.
Jo, já vím.
Poppy?
Jo?
Podělal jsem to.
Came, nech to být. Pojď ke mně.
Moc mě to mrzí. Prostě jsem…
Poslouchej mě.
Jsme zase spolu, jo?
A je to báječný.
Jo?
Jo.
Obejmi mě.
No tak, zkus spát.
Díky.
Starej se o ně.
To budu.
Od dnešního rána je to oficiálně Cameron Turner.
O ničem z tohohle už neví.
Dobře.
Děkuju vám.
Já děkuju vám.
Je těžké zůstat opuštěný.
Nový klient za chvíli dorazí.
Přijďte za námi dolů, až s ním domluvíte.
Jack vám tu něco nechal.
Zlato?
Řekni, že mě miluješ.
Miluju tě.
Ne, tak ne.
Came.
Co blbneš? Dělám s nožem.
Pořádně, P.
Co?
Podívej se mi do očí a řekni mi to.
- Co blázníš? - Prostě… No tak. Pořádně.
Musím to slyšet.
Dobře.
Miluju tě, Camerone Turnere.
Vždycky to tak bylo. A vždycky bude.
- Takhle? - To bylo ono.
Překlad titulků: Růžena Svobodová