DUCELE
Susie Glass. Lasă un mesaj după semnalul sonor.
- Zi-mi ce s-a întâmplat. - Cei doi s-au încleștat.
Și uzbecul a făcut...
Dar Jack a continuat să lupte, se dea cu pumnii așa...
Dar uzbecul era profesionist.
Apoi Jack a căzut.
Asta ne-a întristat pe toți.
- Dar Susie, Jimmy? Ea ce spunea? - Multe vorbe urâte.
- Cu „F” și „P”. - Și Henry Collins?
- Cred că el era „C”. - S-a întors la fermă?
Nu. Cred că e acasă.
- Suferă. - Unde e asta?
- Ce? Casa ei? - Da, Jimmy. Unde e casa ei?
Alteță, e secret. Nici măcar eu n-ar trebui să știu.
Dar știi, așa-i, Jimmy?
Oarecum.
- De unde știi unde stau? - 'Neața!
Hai să vorbim.
Îmi pare rău pentru Jack.
- N-am avut nicio legătură. - De ce să te cred pe cuvânt?
M-ai împins. Ții minte, Susan?
Nu mi-ai dat cale de ieșire. Am găsit-o singur. Cu Henry Collins.
Să nu crezi că te descurci cu Collins. Habar n-ai în ce te-ai băgat.
Suntem unde suntem, Susie.
Fratele tău cum se simte?
Are o orbită fracturată și hemoragie cerebrală.
Ar trebui să ne bucurăm că nu e mai rău. Și doar fiindcă te-ai lăsat folosit.
Pot să rezolv problema, bine? Îl pot găsi. Îl pot scoate pe Collins la lumină.
Lumea asta nu te prinde, Eddie.
De asta ai vrut să ieși. Ai uitat?
Te pot ajuta.
Știi bine.
N-am nevoie de ajutorul tău. Mă descurc singură.
Bine.
GANGSTERI CU STIL CREAT DE GUY RITCHIE
O lovitură, trei ținte. Fără marjă de eroare.
- Bătrânul a dat undă verde? - Tu ce crezi?
Îmi pare rău.
- De ce? - Pentru Jack. Ce s-a întâmplat.
De ce-ți pare rău? N-ai făcut nimic, nu?
Da, ție îți pare, mie-mi pare, tuturor ne pare rău.
Dar asta nu prea contează.
- Să ne concentrăm la sarcina asta. - Sigur, șefa.
Ce?
Ușurel. Haide!
Hai!
Dle Glass...
Ești bine, tată?
Cum se simte?
Bine. Prognoza pare foarte bună.
- Știi că e-n formă. - Bine.
Atunci, de ce ucizi oameni?
Crezi că nu știu tot ce se întâmplă pe aici?
Vezi tu...
trebuie să te oprești.
De ce?
Dacă eu știu, știe și Collins,
și trebuie să-l prind pe Collins fără ca el să știe.
Ce credeai că faci?
În plină zi.
Arbitru corupt. Borș pe peluza casei lui.
Își repara bicicleta!
Acum, că ți-ai terminat amuse-bouche, treci la aperitiv.
Un uzbec asudat de 110 kg.
Ucis din mașină, la alergare, în parc.
Pe geam, fir-ar!
Ești la felul principal, Henry Collins însuși.
Nu-l găsești, ameninți agentul de pariuri.
Nu-i zdrelești un singur testicul, ci două. Dar nu-ți găsești omul.
Eu sunt doar cu banii. Nu știu unde e!
Nu gândești ca o femeie de afaceri. Gândești cu sentimentele.
- Și Collins știe că vii. - Bine. Vreau să știe.
Pune ceva la cale! De ce umblă ca un mare mahăr?
Fiindcă-i cretin? Nu știu! Cui îi pasă? Trebuie oprit, tată!
E în regulă.
În regulă.
Dar nu de tine.
Tu te dai deoparte.
Am oameni care să facă asta.
Mă auzi?
Tu ești îngerul meu al vieții, nu al morții.
Asta nu e de tine.
Acum...
Ascultă.
Nu vreau să te pierd și pe tine.
- La naiba, tată, nu e mort. - Știu.
Ce o să faci?
Lasă asta în seama tatălui tău.
Du-te acasă, mănânci ceva
și stai întinsă.
Relaxează-te.
- Bine. - Așa.
Te iubesc!
Și eu te iubesc.
Molâilor!
EPISODUL ȘAPTE NU FĂRĂ PERICOLE
Mulțumesc c-ați venit, Alteță.
Dl Johnston abia așteaptă să vadă ce puteți face pentru noi.
Și, ca să-și ceară scuze pentru absență,
v-a trimis o cutie de trabucuri ca simbol de bună-credință.
Lungime de 18 cm, diametru de 50, preferatele lui Churchill.
Se pare că Sir Winston avea un truc pe care îl folosea în timpul negocierilor.
Un simplu ac de pălărie introdus în trabuc
pentru ca, atunci când era aprins, să aibă toată atenția audienței,
toți așteptând cu nerăbdare
ca scrumul incredibil de lung să cadă.
Isteață mișcare.
Transmite-i recunoștința mea.
De la ultima discuție cu superiorul tău,
au apărut circumstanțe care mă fac să am... rețineri
să negociez fără știrea familiei Glass.
Da, am auzit de atacul oribil asupra tânărului pugilist.
Jack, nu-i așa?
Așa e.
Și suntem la fel de dezgustați de acest domn Collins ca dv., sunt sigur.
Violența și șmecheria n-au ce căuta în afacerea noastră.
Grija dv. față de familia Glass e admirabilă.
Credem că avem o abordare
care ar putea aduce un sfârșit pașnic, dar reciproc avantajos,
tuturor acestor neplăceri.
Continuă.
După cum știți, dl Johnston e un mare admirator al casei dv.,
care, desigur, iese din discuție.
Dar înțelegem
și că există și alte case care oferă aceleași oportunități ca a dv.
Unsprezece, cred.
11 CONACE
De fapt, 13.
Am vrea să obțineți numele acelor lorzi care dețin acele case.
Cum vrei să le folosești numele?
Dl Johnston crede că cheia afacerii bune e să dai tuturor ceva ce vor.
Cu aceste nume, dl Johnston are o pârghie de negociere cu Bobby Glass.
Cunoscându-i secretul care îi protejează imperiul.
Pentru dv. și familia dv., desigur,
eliberarea de familia Glass pe care v-o doriți așa mult.
Și totul pentru o listă
de nume.
De când încuiem porțile?
Nu poți fi prea grijuliu.
Deja e vacanță universitară?
Nu chiar.
A trebuit să-mi iau concediu forțat.
- Un copil? - Da, așa cred.
Ori asta, ori m-am cam neglijat.
Ce crezi că va spune mama că va fi bunică?
Va fi profund emoționată.
De fapt, cred că va fi emoționată până la lacrimi.
Mulțumesc, Geoff.
Ținem pumnii!
Ceva e altfel.
Te-ai tuns?
Nu, cred că nu vezi bine.
Draga mea!
Doamne, nu-mi vine să cred că ai așteptat atât de mult să suni.
Frații tăi nu știu. Mai bine le spui tu.
Ce mare e!
Glumeațo?
Ce naiba e asta?
Cum s-a întâmplat, mai exact?
Ce s-a întâmplat? Păi, vezi tu,
când un bărbat plantează sămânța în grădina unei dne...
Te implor să nu mai spui „sămânță”. Cine e tatăl?
Frederick, e dreptul lui Charly.
Nu trebuie să întrebi cine e tatăl. N-o să ne spună.
Contează? Ți-ai iubi mai puțin nepoata sau nepotul?
Foarte probabil, da. Haide, atunci. Hai să ne îmbrățișăm.
- Felicitări, cred! - Pui mâna?
Nu, mulțumesc! Nu fac asta.
Mătușă Wham Tam?
Nu. Mulțumesc.
Mă duce cu gândul la pisici în saci.
Bună ziua!
Să fiu al naibii!
- N-o să întreb. N-ai stat degeaba. - Nu chiar.
Scuze, urma să te sun.
Dar, știi tu, eseuri, lecții...
- Felicitări! - Mersi.
Am auzit că ai lucrat.
Da, poți spune și așa.
Chestii plictisitoare, pe moșie. De fapt, trebuie să vorbesc cu mama.
- Presupun că rămâi. - Măcar până-l scot din mine.
Sau în primele luni după ce vine copilul, ceva de genul ăsta.
- E în regulă? - Desigur.
Da, sigur.
Lasă-mă să rezolv treaba asta, apoi discutăm liniștiți.
Știu când prezența nu mi-e dorită. Oricum voiam să fac o baie.
- Pe curând! - Pa, dragă!
Așa-i că arată minunat? Mă bucur mult pentru ea.
Dar nu e chiar momentul potrivit, nu?
Pe termen scurt vor fi puține...
turbulențe din cauza unor probleme din imperiul Glass.
De asta am nevoie de ajutorul tău.
Vreau o listă cu celelalte locații aflate în aceeași poziție cu noi.
- N-aș ști. Era domeniul tatălui tău. - N-o poți întreba pe Susie?
- Nu ar fi indicat acum. - Deci ai vorbit cu ea?
A pomenit cumva de mine?
Nu, n-a venit vorba.
Dar, dragă, să știi că a fost o cină.
Acum mulți ani.
Era în perioada Crăciunului.
Erau 11 lorzi și tatăl tău, plus un fel de neguțător.
- Unde era asta? - La Faringbourne.
- Faringbourne? Acolo stă Tibsy. - Îl cunoști?
Tata insista să mă ia la schi când erai în școala primară.
Nasol om! Cam ciudat, de fapt.
Am auzit c-a luat-o razna.
A început să-i cam placă cocaina.
Dacă cineva ar ști, el ar fi acela.
Bun. Freddy, trebuie să-l suni.
Ce?
- Tibsy nu răspunde. - Bun.
Mergem la el.
Vreau să vii, dacă tot îl cunoști.
Ce crezi că va zice Susie când va afla ce facem?
Ea are grijă de familia ei, eu, de a mea.
Ce va spune...
nu mă privește.
Bine.
Familie.
- Freddy? - Da.
- Eddie, stai. - Haide!
Locul ăla e un dezastru. Ce dracu'?
Da.
Poate s-a mutat.
- Măcar am încercat. - Haide!
Tibsy?
- Alo? - Alo?
Stai așa.
- Asta e iarbă, frate. Miroase modern. - Da.
Vin.
Tibsy!
Freddy?
Freddy Horniman.
Mă bucur să văd o față așa prietenoasă, bătrâne!
Salut!
- El cine e? - Edward Horniman.
El e fratele meu. E noul duce.
Alteță.
Iartă-mi înfățișarea.
Nu mă așteptam la oaspeți de calibrul tău.
Nu-i nimic.
- Felicitări! - Mulțumesc.
Ești băgat și tu în treaba asta? Ascultă. Ieși cât mai poți.
- Hai să vorbim. - Hai într-un loc mai liniștit.
Rezerva mea secretă.
Trebuie să o ascund, dacă-nțelegi ce zic.
Tibsy, bătrâne,
cine sunt tinerii ăia interesanți de pe hol?
Vezi tu, m-am certat puțin cu familia Glass.
- N-au reînnoit contractul. - Așa.
- Apoi s-au mutat ei. - Da.
Ai vorbit cu Bobby Glass?
Nu, e-n regulă. Mi-am făcut-o singur, nu? Acum trag ponoasele.
- Mulțumesc. - Tibsy.
Știi că nu trebuie să trăiești așa, nu?
Cum?
Să vezi ce tinerele aduc aici.
Sigur.
Am putea să te ajutăm cu situația asta.
Dar am venit fiindcă mama ne-a spus că ai avut o întâlnire de afaceri
acum opt sau nouă ani.
Alți 12 lorzi, inclusiv tatăl nostru. Ne întrebăm dacă știi numele celorlalți.
Dacă sunt undeva, sunt în jurnalele mele.
Uite.
Îmi scriu memoriile.
Freddy, caută ceva între 2014 și 2018. Decembrie.
Semeni foarte mult cu el. Cu tatăl tău.
Cine? Eu?
Doamne, nu!
Eu i-am făcut cunoștință cu Glass.
La început, a ezitat să ni se alăture.
Tatăl tău a negociat afacerea pentru noi. Înainte aveam mai puțin de jumătate.
Ceilalți erau prea slabi de înger ca să ceară mai mult de la un infractor.
Apoi Archie a declarat: „Non sine periculo.”
Ce-i asta?
Motto-ul familiei tale.
Da. Nu fără pericole.
Cred că începuse să-i placă.
Eddie, bingo!
Perfect.
Asta e.
Te superi?
Ia-l.
Chestiile suculente sunt în anii '70 și '80.
Hei, Albule!
Nu-ncerci iar să ții bunătățile pentru tine, nu?
- N-am zis că poți avea musafiri. - Bine. Tibsy.
Mersi că ne-ai primit. A fost...
Ei bine, a fost.
- Grozav. - Da...
Așa...
Ce-i aia?
E un jurnal.
Asta văd.
Dar cred că vei afla că e al meu.
Totul din casa asta e-al meu. Am grijă de ea pentru moș Alb.
Înțeleg.
Poate asta explică de ce porți halatul unui bărbat de 75 de ani.
- Cred că arată bine. - Mie nu-mi mai vine.
Nu sunt convins că merge cu treningul ăla.
- Ce dracu'... - Ai dreptate. Nu e punctul meu forte.
Avem tot ce ne trebuie.
Stai! Dacă vrei să pleci cu aia...
o să te coste.
În mod normal, dacă cineva vrea ceva de aici, plătește pentru ce ia.
Serios?
Tinicheaua ta ajunge.
Ceasul meu?
Nu-ți dau ceasul.
Dă-i omului ceasul și hai să ne cărăm.
Dacă tot am început,
fiindcă nu mai taci, vreau și pantalonii tăi.
Ai dreptate. Astea nu se potrivesc și încerc să arăt mai bine.
Nu la asta mă refeream.
- Dă-mi pantalonii! - Da, bine.
- Să nu facem probleme. - Exact.
Iau pantalonii și ceasul.
- Dă pantalonii jos! - Eddie?
- Dă naibii pantalonii jos! - Bine.
Bine.
Hai să facem o pauză.
Calmați-vă toți.
Ai dreptate. Da? E un schimb echitabil.
Îți dau ceasul meu pentru jurnal.
Dar nu iei pantalonii fratelui meu.
- Nu trebuia să faci asta. - Păi, m-am obișnuit cu rușinea deja.
Ce mai contează încă o doză?
- Faine picioare! - Mersi.
- Te epilezi? - Da.
E jenant, sincer să fiu.
- Te-am jenat? - Da.
Scuze! Încercam să-ți port de grijă.
- Tu, mie? - Da, să te protejez.
- Sunt fratele tău mai mare! - Desigur.
Nu trebuia să mă deranjez. La naiba!
Cum am ajuns aici, Freddy?
Adevărul e...
că am avut gânduri negre în ultima vreme. Bine?
Foarte negre.
Te voiam mort.
Asta i-am spus lui Susie la box. Că, dacă ai fi scos cumva din joc,
aș putea să-ți iau locul.
Știu că e aiurea, știu că e sumbru și nu știu ce dracu' m-a apucat.
Tot ce s-a întâmplat de la moartea tatei m-a dat peste cap. Îmi pare rău.
Nu m-aș ierta niciodată,
pentru că te iubesc, omule.
La fiecare pas din viața ta,
ți-am fost alături, Freddy.
Știu.
Te ajut de fiecare dată când o zbârcești!
Aștept ceva în schimb?
Nu.
- Ești o dezamăgire. - Îmi pare rău.
Uită-te la locul ăsta!
Asta ne așteaptă dacă o permitem. Trebuie să se termine!
Îmi pare rău.
Geoff.
Alteță, rădăcină de păpădie.
Ceaiul e foarte bun pentru gravide.
Mulțumesc.
Îmi amintesc.
Mă gândeam
că reședința Halstead nu e locul potrivit pentru tânăra Charlotte acum.
Dar e casa ei.
Vrea să stea aici.
Asta pentru că își face cuib. E firesc.
Poate s-ar răzgândi dacă ar ști adevărul.
Adevărul?
Geoff, tu ai insistat să păstrăm secretul.
Ai vrut să crească crezând că Archibald e tatăl ei.
Dar vorbeam despre ce se întâmplă sub lăptărie.
Și toată violența pe care o provoacă.
- Păpușile mele! - Bună!
Nu-mi vine să cred că le-ai păstrat.
Freddy a desenat păr pubian pe toate.
- Totul bine, Geoff? - Dră Charlotte.
Ce e?
APELANT NECUNOSCUT
Bună, Susie!
Du-te naibii!
Cum e burgerul?
E făcut special pentru tine. Foarte iute, așa cum îți place.
Te-ai temut să-l livrezi tu?
Trebuia s-o faci când ai putut. Dar nu ai curaj, așa-i?
Dacă-mi mai atingi un om, o să am.
Când primesc permisiunea, vin în vizită.
Somn ușor!
Și al tău e făcut prea tare? Al meu s-a micșorat.
Ia-l pe al meu.
Super!
Bună ziua!
Nu pretind că am cea mai palpitantă viață socială.
în general mă uit la TV și-mi hrănesc peștișorul,
plus o aventură din când în când.
Dar îmi place să am un echilibru între muncă și viața privată,
așa că adresa mea de acasă ar trebui să fie secretă.
Cum m-ai găsit?
Ce contează?
Contează pentru că și Henry Collins știe unde locuiesc acum,
deci nu mă mai pot întoarce la apartamentul meu, nu?
Da, înțeleg.
Mai ales acum, că nemernicul ăla stă la pândă.
Așa că, dacă apare o fisură, trebuie să știu cum s-o astup.
Alteță,
v-am spus că e secret.
De unde ai știut să-i spui?
Eticheta de livrare.
Îți amintești ziua când ai cumpărat pantofii ăia mișto?
Cei cu talpă roșie.
Și ai deschis cutia aici.
Mi-ai dat cutia pentru condimente.
- Nu, Jimmy. - Eu da.
Nu uit niciodată o adresă.
Am rămas cu asta de când făceam livrări.
Cine mai știe, Jimmy?
Nimeni, Alteță. Era secret.
Da, Jimmy, dar i-ai spus lui Eddie.
Cui altcuiva?
Gândește-te!
- A întrebat cineva de mine? - Da.
O mai știi pe fata care credeai că ne-a furat camioneta,
dar n-a făcut-o?
O cheamă Gabrielle.
- V-am zis c-o să sune. - Și i-ai dat adresa mea?
Poate.
Vorbim mult.
Despre toate.
Speranțe, visuri...
Voia să-ți trimită flori.
- Pentru Jack. - Da.
Jimmy, o s-o suni pe prietena ta
și stabilești o întâlnire.
Da, șefu'.
Unde?
Unde vă întâlniți de obicei, Jimmy?
Salut, Jimmy!
Am primit mesajul.
E totul în regulă?
Bună, Gabriela!
Nu-ți face griji, ea e Susie, șefa mea,
și Alteța Sa.
E Alteța mea, dar ar putea fi și a ta.
E timpul să taci, Jimmy.
Unde e Henry Collins?
Nu știu cine e.
Poate-ți amintești dacă Jimmy moare.
Cred că în starea în care e, vorbește serios.
Am încercat. Omoară-l pe Jimmy!
Johnston. Nu cunosc niciun Collins.
M-a angajat un om pe nume Stanley Johnston.
Cu „T”.
Spune-mi tot.
Era o lovitură pentru un necunoscut.
Douăzeci de mii ca să furăm o dubă.
N-am știut că era plină de iarbă decât după ce am furat-o.
A acceptat s-o întâlnim mâine la cină.
Excelentă veste.
Dl Johnston va fi extaziat.
Nici n-au vrut produsul, ci doar să-ți influențeze afacerea.
Au amenințat că mă omoară dacă nu mă apropii de Jimmy.
Când au aflat că am o legătură,
m-au pus să-l folosesc la maximum.
Stanley Johnston a oprit fluxul de produse către continent.
Eram absolut convins că a oprit toate transporturile.
Mișca în spatele liniilor pentru a ieși-n avantaj.
Ești plătit foarte generos, dle de Groot.
Nu-mi dezamăgi clientul.
Dar orice ar fi făcut, găseai o soluție.
Nu lucram doar eu pentru el.
Mai avea un om în interior. Keith.
Dar v-ați prins și de asta.
Așa că a ales altă strategie.
Dle Collins,
cred că e timpul să aplicăm presiune,
cum am discutat.
Cred că l-a folosit pe acel Collins.
Collins a exagerat. Nu era în plan să-ți bage fratele în comă.
Johnston voia doar afacerea.
Și încă o vrea.
Acum, că s-a vărsat sânge, nu se va opri până n-o are.
Nu are nicio limită.
Totul se potrivește. Adulmecă de luni de zile.
Aștepta momentul.
Încearcă să ne folosească infrastructura ca să-și vândă marfa la liber.
Dacă pune mâna pe moșii, își dublează bula și acaparează operațiunile pe continent.
Ne vom ocupa și de asta.
- Întâi să mă ocup de Collins. - Stai.
Și tatăl tău?
Nu e aici.
Trebuie să ajung la Collins înainte să mă găsească el.
Ești cu mine?
Desigur.
Îmi pare rău, Jimmy.
Nu știu. De ce ai...
Ascultă, prințesă.
Doar fiindcă nu ți-am tras un glonț în față nu înseamnă că n-o voi face.
Acum lucrezi pentru mine și vei face exact ce-ți spun.
Ai înțeles?
AM NIȘTE INFORMAȚII... GX
Văd că nu doar eu am fost ocupată, Edwina.
Tu nu bați la ușă, Glumeațo?
Mama mi-a spus ce se întâmplă sub fermă.
- Înțeleg. - Știam eu că e ceva!
Nu se putea ca tata să facă atâția bani investind.
Ia loc, te rog!
Scuze că nu ți-am spus mai devreme.
Nu-mi dă mâna să te critic.
Scuze că te-am băgat în asta.
Mama a zis că încerci să-i pui capăt.
Problema e că sunt în pragul unei decizii dificile
despre care parte are cea mai bună șansă de ieșire,
cu cât mai puțin deranj.
Ce opțiuni sunt?
În lac sau în puț.
Știi, când am aflat că sunt însărcinată,
am vrut să te sun.
Nu știam ce să fac.
Dar m-am oprit fiindcă...
știam că trebuie să decid singură.
De asta n-am spus nimănui.
Ca eu să dețin controlul.
Ca tine.
Știi...
Vei alege corect.
Mereu o faci.
Excelent.
Dl Johnston va fi foarte mulțumit.
Asta garantează siguranța casei mele
și că veți dispărea din viața mea și a familiei mele?
Așa am convenit.
Ca gentlemeni.
Mulțumesc, Alteță!
Eu mulțumesc.
Avem ce ne trebuie.
Puteți continua cum doriți.
Era și timpul.
Știi locația?
Te-ai gândit că n-ar fi așa rău în comă?
E ca un somn foarte lung.
Îți revezi amintirile pentru că, în sfârșit, ai timp.
Te trezești
simțindu-te revigorat.
Am citit că o femeie s-a trezit știind chineza.
Mulțumesc pentru asta, Pătură.
Hai să spălăm putina.
ÎNCHISOAREA LEYHILL
Haide!
Chiar că ai tupeu?
Să vii aici.
Să-mi dai banii celui care mi-a bătut fiul?
Îmi pare rău pentru Jack.
N-am avut nicio legătură.
Dar voiam să ies și m-am dus la Henry Collins.
De aceea m-am adresat dlui Johnston.
Pentru ce?
Să-l ajut să-ți ia afacerea,
obținând numele celorlalți lorzi din grajdul tău, ca să preia controlul.
Cine deține lista aia deține cheile regatului.
Deci ai venit aici
să-mi spui că mi-ai tras-o de două ori?
Nu chiar.
Dr. Bailey la secția asistentelor.
Dr. Bailey la secția asistentelor, vă rog.
Dr. Bailey la secția asistentelor.
Să începem!
Șefa!
Du-te naibii, Susie Glass!
Aici erai.
Dacă vrei s-o faci, fă-o odată.
Vai, nu!
După ce mi-ai făcut fratele să sufere, cred că am dreptul să nu mă grăbesc.
Să fii un exemplu.
Să nu mai încerce nimeni să-mi fure afacerea.
Mai ales Stanley Johnston.
Nu va conta.
Johnston o s-o ia.
Niciodată.
Serios?
Eu cred că da.
Poate corupe pe oricine.
Îl are filfizonul tău la degetul mic.
Da, exact. Pe duce.
Nu știai asta, nu?
Ai fost trasă pe sfoară, Susie.
Scuze, John.
Susie Glass e la telefon. Spune că e important.
Vorbește!
Scuze de întrerupere, dle Dixon.
Poate vreți să știți cine v-a ucis fratele.
Freddy Horniman i-a zburat creierii când era îmbrăcat în găină.
- Freddy! - Dispari!
El și fratele lui au mințit ca să ascundă totul.
Subtitrarea: Linda Pricăjan