Jeg har stor tro på antrekkenes viktighet.
Ingenting galt med konformitet så fremt du vet at du gjør det.
Selv om jeg kanskje kler meg som en sau,
er det visse kjennetegn
som forteller det esoteriske øyet
at jeg faktisk er en ulv i fåreklær.
Har du en begivenhet i tankene?
Det har jeg.
En ny dress for en ny epoke.
Ånden hans er sterk,
og kjødet hans vil følge ånden.
Det er en trøst.
Du burde føle deg trøstet.
Jeg vil ikke gjøre noe som gjør deg eller din far opprørt.
Du får slå fritt, John.
Geoffrey.
Beklager å forstyrre, Deres Nåde. Venter du besøk?
- Jeg ser fem biler i Field Barn Lane. - Nei, definitivt ikke.
Ser de lokale ut?
Nei, de ser iallfall ikke ut som vanlige turgåere, sir.
Greit. Bli der, jeg kommer.
"La din vrede gå ut over alle som..."
Sjekket reirkassene og så disse folka.
Vært der i 20 minutter.
Ser alvorlig ut. Aner du hvem de er ute etter?
Det er en gudfryktig, kola-langende narkobaron fra Liverpool.
Og dette er ikke bra.
- Amen. - Amen.
Freddy, har du hatt kontakt med Gospel John?
Har jeg hatt kontakt...
Jo da. Vi tekster og sender e-poster om interiørideer.
Hvorfor i helvete skulle jeg det?
Greit. Si at alle må bli innendørs.
Greit. Hvorfor det? Hva faen er det som skjer?
Når jeg vet mer, ringer jeg deg.
Vi må dra hjem til meg og hente noe.
Litt i overkant, Geoffrey?
Jeg er ansatt til å drepe udyr, Deres Nåde.
Å faen.
Jeg gjorde noe dumt, mamma.
Og det at han er der ute, kan tyde på at han har fått vite det.
Hallo, Freddy. Jeg har kommet for å kreve inn en gjeld.
En som du skylder meg.
Vi kan gjøre dette på en av to måter.
Du kommer ut, eller jeg kommer inn.
Hei, pappa. Hvordan går det?
Ikke tenk på meg. Siste nytt?
Snakket med legen.
Jack har det bra. Han sover, men vi er på riktig vei.
Jeg pratet med Eddie.
Du må komme hit tout de suite.
Ta med hertugen.
- Det kan være et problem. - Hvorfor?
Han lurte oss,
så jeg lurte ham.
Jeg tror du burde sjekke nyhetsmediene dine.
Jeg tror du ligger 24 timer bak.
Hva enn du har gjort, bør du endre det tilbake.
Jeg trenger Hans Nåde glad.
Jeg har ringt Gospel.
Faen ta, Susie.
Susie, Gospel John har kommet inn på eiendommen min.
- Beklager. Det kan ha vært meg. - Hvorfor i helvete gjorde du det?
- Jeg hadde mine grunner. Er han der? - Han og halve det kristne brorskapet.
- Vent. Kavaleriet er på vei. - Gjør det fort.
Du må høre godt etter nå.
Hertugen er i en knipe.
Jeg sender noen gutter med en levering. Pass på at de kommer frem.
Beklager, John. Broren min er her.
Mr. Dixon.
Du er på privat eiendom.
Jeg kom bare for å levere tilbake geværet deres.
- Jeg skulle gi det til din bror. - Eddie, jeg går ut.
Jeg gir deg fem minutter
av respekt for din families ettermæle.
Bra.
Tammy, mor, lukk igjen lemmene.
Ok.
Nok er nok.
Dere, jeg elsker dere.
- Fint å kjenne dere. - Freddy!
Nei, det er mitt rot, og nå må jeg gå det i møte.
- Freddy, ikke faen. - Det går bra.
Det går helt fint.
Dette er akkurat det jeg fortjener.
Jeg er en gedigen dritt.
Og om de gutta der lar meg leve,
så går jeg tilbake til å være en dritt igjen. Tar jeg feil?
Edward, tar jeg feil?
Nemlig.
Men det går bra.
For det er nå jeg kan gjøre noe uselvisk.
Den ene sjansen jeg har til å ta tilbake litt verdighet.
Så ikke ta det fra meg.
Ikke gjør det.
Freddy, det er ikke verdighet.
Det er smerte og vold og død.
Vi er glad i deg.
Og ja,
du kan være en liten kødd.
- Stor kødd. - Stor kødd.
Stor jævla kødd.
Men akkurat nå trenger vi deg.
Ok?
Jeg trenger deg.
- Greit. - Bra.
- Mor, ta de ansatte ned i kjelleren. - Ja, jeg henter Charly.
Vær forsiktig.
Tammy, lukk døren. Lås den.
Vi tre mot en hel jævla forbryterfamilie? Er det en plan her, Edward?
Flott. Han kommer med en stor tale...
Hold kjeft! Hva er planen?
- Skal du bøye deg i støvet... - Deres Nåde.
Jeg har fem gevær til og en rifle.
Perfekt. Fint.
Fem minutter er straks over. Skal vi begynne?
Deres Nåde, hva er planen?
- Hjelpen er på vei. - Ok.
Dette gjør ting litt mer nyansert.
Jimmy, hva føler du om dette?
Ikke jeg, sjef. Jeg er pasifist.
Greit. Kjelleren med mor og de ansatte.
Geoffrey, opp med de andre. Alle andre, innta posisjon her.
Hvor er mitt gevær?
Hallo.
Faen heller.
Vet du hvorfor jeg elsker duer?
De symboliserer harmonien mellom mennesket og naturen.
Selv før Noa rørte tørt land
jobbet vi sammen, mann og fugl.
Har du hørt om Cher Ami?
Det siste året av første verdenskrig
var 500 franske soldater fanget bak fiendens rekker.
De ble beskutt av sine egne.
En major sender en due om hjelp.
Denne duen blir skutt i brystet,
mister et øye, med et stakkars bein hengende i en tråd.
Men han flyr helt tilbake til basen,
leverer beskjeden, og troppene blir reddet.
På grunn av den duen.
Franskmennene ga duen tapperhetsmedaljen.
Du skjønner, duer har verdier.
Lojalitet.
Mot.
Integritet.
Dere må begrave stridsøksa, i mangel på et bedre ord.
Moralen er at dere må ta slagene og anerkjenne feilene deres
for det store bildet.
Dere må bli mine Cher Amis,
for jeg kan ikke holde ut
mer kaos som det i dag tidlig.
Ingen vil at den tullingen fra Liverpool skal sparke inn døra
med en hær av drita fulle galningfitter.
Jeg sa til Mr. Dixon
at om han dro hjem,
så ville jeg gjøre opp.
Nå, Eddie,
må du gjøre opp overfor meg.
Sett deg ned, for faen.
Dere er som noen småbarn.
Jeg har vurdert situasjonen min.
Jeg har konkludert med
at jeg er ferdig. Ute. Slutt.
Jack klarer seg, men jeg ser dette som et tegn.
En åpenbaring, på sett og vis.
Så jeg skal bare selge foretaket.
Så enkelt som det.
Hva betyr det for avtalen vår? Jeg vil ut.
Jeg vil ikke gå fra å dyrke gress til å masseprodusere metamfetamin.
Jeg forstår det, og jeg vil holde det jeg har lovet.
Ikke sant?
Du skjønner at du gjør akkurat det Mr. Johnston vil?
Mr. Johnston har ikke peiling på nyansene i situasjonen.
Så nei, jeg gir ikke en dritt til noen.
Spesielt ikke ham.
Jeg skal selge til høystbydende,
og jeg godtar tilbud på over 150 millioner.
Alle bud må være inne i slutten av uka.
Jeg vil bare at du
skal hjelpe Susie å få det beste tilbudet.
Hvorfor meg, egentlig?
Det har ikke gått upåaktet hen at dere har blitt et skikkelig godt team.
Hvorfor sa du ingenting? Du har styrt operasjonen i mange år.
Skal du la ham ta det fra deg?
Jeg er en ansatt, Eddie. Som deg.
Han er din far. Han spurte deg ikke om hva du syntes.
Ikke deg heller.
Du gikk bak ryggen min. Ikke én, men to ganger.
Man kan trygt si at vi to har gjort noen feilberegninger,
for å si det mildt, men det er jobb.
Du fikk det som du ville.
Pappa selger. Du kommer deg ut.
Hva med deg?
Du er litt for ung til å pensjonere deg.
Fins verre ting enn å få sove hele natten og spille bingo på onsdager.
Greit nok.
Han har bestemt seg. La oss gjøre som han sier og bli ferdig med det.
Det er viden kjent at jeg vil ta kontroll over din fars organisasjon.
Jeg vet at det har blitt møtt
med seriøse hindre de siste få månedene.
Produkter borte. Distribusjonskanaler blokkert. Slag utlevert.
Vi vet at du står bak alt det.
Men du krysset en grense med broren min.
Du avviste mitt første tilbud.
Jeg måtte overbevise deg og din far om at jeg mente det.
Nå er jeg forberedt på å begynne forhandlingene
om en fredelig overtakelse av foretaket ditt,
men du må forstå at jeg gjør det fra en svært styrket posisjon.
Ms. Glass, det du kanskje ikke vet
er at en av dine forsmådde ansatte har lekket adressen til de tolv andre gårdene.
Nei, dessverre.
Listen jeg ga til Mr. Stevens var faktisk falsk.
- Hallo? - God dag.
Snakker jeg med markien av Beaversbrook?
Det er meg.
- Baron Noughton? - Hallo.
Vicomte Bowling?
Det er meg.
Du store min.
Dette er ganske gøy.
Vent.
God dag. Jeg ringer for å diskutere
ditt forretningsforhold med en Mr. Robert Glass.
Ja, vær så god. Hvem snakker jeg med?
Jeg hadde inntrykk av at det var bekreftet.
Nei.
Du har vært offer for bedrageri, Mr. Johnston.
Jeg må innrømme at jeg ble overrasket over at dere to kom sammen.
Hva har skjedd?
Føltes som et avgjørende øyeblikk. Så jeg avgjorde det.
Hvorfor tror du at jeg er interessert i gress?
Vi forstår at du har store kontakter i Sør-Amerika.
De ville fått et vertikalt integrert foretak
som kontrollerer rundt 50 % av markedet.
Om og når det blir legalisering, får du Vest-Europas mest avanserte
distribusjon og utviklingslokaler.
Hjelpe dere? Jeg kan få dere i snakk med russerne,
men de er jævlig harde.
Si en vits de ikke forstår, så hiver de deg ut av vinduet.
Har de nok kapital?
Noen få hundre er ingenting for disse russerne.
De har Kremlin opp til halsen.
Du vet jeg ikke leker butikk. Det har dere sett selv.
Mine partnere...
...er noe for seg.
Vi er villige til å ta den sjansen.
Og det som skjedde mellom oss...?
Beste som har skjedd meg.
Før du har blitt mørbanket, vet du ingenting.
Men når du forstår at makt er det eneste som betyr noe,
så åpnes hele verden opp. Det er bare å ta den.
Og tross dine brutale taktikker,
så er min far fortsatt villig til å selge til deg,
men bare om du er villig til å betale mer enn alle andre.
Forklarer det fuglen?
Faren min er avgjort gammeldags når det kommer til kommunikasjon.
Han vil ha alle bud forseglet, skriftlig, og levert med brevdue i slutten av uka.
Hva er galt med e-post eller telefon?
Du får spørre Bobby når du gir det vinnende budet.
Ha en god dag.
Elsker fuglen, forresten.
Det er jævlig morsomt.
Det konkluderer vel våre forhandlinger.
Har noen fugler igjen.
Kan like godt slippe dem. De finner veien hjem.
Stakkars duer.
Lykke til.
Det har vært rørende, kaptein.
Mamma, tror du Geoff har det bra?
Han har vært rar siden jeg kom tilbake.
Å, han har alltid vært glad i deg.
Jeg ville ikke tenkt på det.
Se, det er Eddie! Hallo.
God morgen.
Om du ser etter duen din,
så jeg Freddy stikke av med den tidligere.
Perfekt. Jeg burde få styr på ham. Takk.
Sikker på at det går bra?
Ja, mor. Alt går bra.
- Hvilken vei gikk han? - Den veien.
Greit.
Kom igjen, Mitch. Bare spis.
Det gjør deg god og stor og sterk.
Hvem snakker du med?
Hva? Ingen. Ingen i det hele tatt. Snakket jeg?
Nei, jeg tror ikke...
Gi meg fuglen.
Bare én due. Én stakkars jævla due.
Jeg vet hva du vil si.
Du har noen heftige kjøpere der. Men jeg har gjort enorme innsamlinger.
- Gjeld teller ikke. - Ikke vær snerpete.
Poenget er at jeg har fulgt med på deg de siste månedene.
Observert hvordan du jobber og tar det innover deg.
Hør på meg. Ok? Vi er ferdige.
Ingen flere leker. Ikke mer gjeld. Det er over.
Jeg skjønner. Du er sjalu. Du vil ha meg ute av veien.
Jeg tror du ville ha meg ute av veien.
Ok. Den satt.
Den fortjente jeg.
- Men... - Jeg tar duen.
Jeg gir deg ikke Mitch, Ed.
Du var ikke ment for dette.
Ingen av oss var det.
Husker du første gang pappa tok oss med ut på rådyrjakt?
Ikke egentlig.
Vi jaktet på rådyr,
og så lot pappa meg skyte.
Og jeg traff det.
Og han var så jævla stolt.
Og da vi kom nærmere...
...så pustet det ennå.
Jeg klarte det ikke.
Du var bare barnet.
Du var yngre enn meg.
Pappa ga deg kniven,
og du skar over strupen på det som om det var ingenting.
Ja.
Poenget er dette.
Kanskje du har rett.
Kanskje jeg ikke er skapt til dette.
Men du...
...var faen meg født til det.
Pass på Mitch for meg.
Beklager å forstyrre, Deres Nåde,
men går det bra?
Det virket som at du hadde det litt vanskelig nå.
Ikke akkurat nå, Jimmy.
Ja, selvfølgelig. Beklager.
Du må sette opp en aksjonæravtale.
Den må ikke være juridisk bindende, men må være et konsortium for de berørte partene.
Realistisk sett må vi komme opp i 200 millioner for å ha en sjanse.
Brorparten kommer fra de 12 andre lordene.
Om jeg overtaler dem til å legge inn 10 % hver, er vi på god vei.
Så snakker vi med våre reisende venner.
De har lagt unna betydelig kapital
etter at de begynte med import og eksport.
Jeg har lenge villet frigjøre meg fra Glass-familien.
Jeg skal lene meg inn heller enn ut.
Det bør gi deg en plass ved bordet,
men du er fortsatt langt unna det beløpet du ønsker.
Med litt medvind
burde du kunne samle sammen 25 til,
pluss lånet på 10 millioner fra din mor.
Jeg måtte selge alle mine aksjer og Monet-en.
- Takk, mor. - Da mangler du fortsatt 15.
- Ok... - Hva med Susie Glass?
Du kan ikke styre foretaket uten henne.
Hun er ikke interessert.
Jeg skjønner ikke hvorfor.
Etter det jeg forstår har hun styrt det i mange år.
Det er litt komplisert.
Det betyr at jeg må vurdere et mye mindre behagelig alternativ.
Hallo, Henry.
- En kopp te, takk. - Kommer.
Du ser litt blek ut. Du burde gå til legen.
Skader som mine pleier å inspirere spørsmål jeg ikke liker å svare på.
Synd at sponsoren din ikke fant en velvillig allmennpraktiserende lege.
Men etter det jeg hører
har ditt forretningsforhold med vår amerikanske venn
kommet til veis ende.
- Vær så god. - Takk.
Du er velinformert.
Jeg ga Susie 15 rene, pluss 15 til for å beklage for det med Jack,
men jeg vet ikke om jeg er i trygg havn ennå.
Så hva vil du?
Du vet hva du har gjort.
Det er utilgivelig.
Jeg vil se om det fins en måte for meg å snu hellet ditt.
Å ja?
Jeg kan få deg ut.
Men det vil koste deg 15 til.
I tillegg må et par ting gjøres.
Hva tenker du på, Eddie?
- Hvordan går det med ham? - Han sover mye.
Men han blir bedre.
Hva med deg?
Jeg vet ikke helt.
Jeg er bare fokusert på ham.
Dere må være veldig nære.
Han var ti år da mamma gikk bort.
Det er et tungt ansvar på unge skuldre.
Føltes aldri som en byrde. Jeg elsket å passe på Jack.
Jeg elsker å drive foretaket.
Jeg vet at din far
planlegger å selge organisasjonen,
og du lurer på hva du skal gjøre.
Så mitt råd ville vært
å ikke høre på noen,
minst av alt min sønn, og spesielt ikke din far.
Men om du vil ha fordelen av mine lange år med erfaring,
så ville jeg sagt at du mye heller vil angre på ting du ikke gjorde
enn på ting du gjorde.
Si meg, hva er det du er redd for at jeg ikke skal gjøre?
Så jeg styrer ting på bakken.
Du tar deg av lordene. Og så har vi denne JP.
Han sørger for distribusjonen?
Nettopp. Dine 15 vil gi deg din andel.
Tror du 200 er nok for Bobby?
Det er tallet jeg har i tankene, ja.
Når avtalen er i havn, er han ute.
Hva med onkel Stan?
Jeg hører at regnskapet hans ikke er helt i orden.
Jeg så moren din på sykehuset.
Du er jammen full av motsetninger, Eddie.
Kanskje.
Er det Liverpool-hjerne jeg skuer i skyene?
Det kan hevdes at han fortjente det.
Vet du hva dette betyr?
Non sine periculo.
Det er familiemottoet vårt.
"Ikke uten fare."
Det fikk meg til å tenke.
Ingenting i livet som er verdt å ha, kommer uten litt fare.
Det jeg innså,
var at familien min har gjort dette i flere generasjoner.
Bodd i dyrehagen, men jaktet i jungelen.
Det er ikke noe nytt. Bare nok en syklus.
Har du klart å skrape sammen midlene?
Vi har skrapt sammen en god del.
Men som du vet er det stor konkurranse.
Vi setter stor pris på videre investering, om du er interessert.
Faren min begynte å selge gress på 70-tallet. Nesten et halvt århundre siden.
Han bygde opp et imperium.
Største i Storbritannia.
Men sannheten er
at han har sluttet å følge med.
Det er som gåsa som legger gullegg.
Så lenge eggene kom ut, var det greit for ham.
Hver gang jeg prøvde å prate med ham om å ta det til et nytt nivå,
var han ikke interessert.
Og se hva vi har oppnådd på bare noen få måneder sammen.
Legg inn 35, så er vi likeverdige partnere.
Skal vi være partnere?
Men... vi må prate om Henry Collins.
Jeg ga ham et frikort én gang. Aldri igjen.
Forståelig.
Men vi må justere forventningene våre.
På kort sikt, iallfall.
Du må være sikker på deg selv om du er villig til å vekke den bjørnen.
I høyeste grad.
Charlotte.
Slipp henne fri.
- Klar? - Vi gjør det.
Vær så god, Geoffrey.
Flink gutt.
Er du sliten?
Ja, gå og få deg litt mat.
Det var en feit jævla sum.
Geoff?
Ja, Miss Charlotte?
Jeg har tenkt en del
på barndommen min.
Jeg har innsett...
...at du har lært meg alt jeg kan.
Alle gangene vi dro på telttur i skogen.
Og det var du som lærte meg å lage bål og ri på hest.
Å kilefange laks.
Det var alltid deg.
Var det ikke?
Jeg er bare en viltvokter, Charlotte.
Er du sikker?
For noen ganger lurer jeg, og...
Det ville gitt mye mening.
Vel... uansett...
Charlotte.
Jeg ville ikke at du skulle skamme deg.
Jeg ville aldri skammet meg.
Du er den mest imponerende mannen jeg noen gang har kjent.
Det er fire bud.
På bordet.
Alle over salgsprisen. Bra jobba.
Og jeg merker at dere begge er med her.
Det var litt av en vending.
Jeg vil bare dere skal vite at jeg bedømmer hvert bud
rent objektivt.
- Klart. - Perfekt.
Men hvis fugl vant, da?
Dessverre er det ikke så enkelt.
Som dere vet var det stor konkurranse, og vi ga ikke det høyeste budet.
Så hvem vant?
Onkel Stan.
Jeg var trygg på at budet mitt ville være betydelig.
Jeg er bare glad vi kom i mål til slutt.
Mr. Stevens går til banken
og ordner overføringen til den kontoen Mr. Glass ønsker.
Han var villig til å betale toppris, så Mr. Glass ville takke ja.
Du er mistenksom, mor, og det har du all rett til å være.
Jeg hadde faktisk aktivert Henry Collins,
hvis regnskapsfører visste hvor Mr. Johnston begraver likene.
- Takk for at du møtte meg på kort varsel. - Ingen årsak.
Disse likene, altså skatteligningene hans, ble så levert til relevante enheter
ved den britiske skatteetaten.
Dermed ble onkel Stan pågrepet for skatteunndragelser
og frysning av aktiva, som gjorde det umulig for ham å gjennomføre kjøpet.
Men om onkel Stan er ute av bildet,
betyr ikke det at Pete Spencer-Forbes vant?
Det sa jeg til Mercy.
Klisse-Pete.
Budet ditt var det nest beste.
Slapp av, mor. Han vant ikke.
- Jeg trodde du sa det. - Jeg sa det til Mercy.
Mine kollegaer kommer fra Bogota.
De tar ikke nei for et svar.
Det er vanskelig å få penger ut av Russland, som du vet,
som lager en viss åpning for en som deg.
Hvor finner jeg denne Klisse-Pete?
Mercy var under stort press fra sine søramerikanske overordnede.
Hun tok på seg oppgaven å bane vei.
Henry Collins kommer for å håndtere henne.
Jeg er glad noen passer på den stakkars kvinnen.
- Å... - Beklager.
Var det ikke Collins som fingerte kampen?
Én og samme.
Kjære, ikke si at du jobber med ham nå.
Henry jævla Collins.
Ikke tenk på Collins.
Han var desperat, så jeg brukte ham til å vaske litt.
Femten mill. Som diskutert.
Sett deg ned.
Hele poenget med å si til dere at jeg skulle selge var for å vekke dere.
Dere kjøper ikke operasjonen.
Dere investerer i den.
Sammen kan vi utvide interessene våre.
- Da skal du ikke pensjonere deg. - Hva?
Ikke sjans.
Men jeg måtte vite at dere to var villige til å satse litt.
Delt ansvar har sine fordeler.
Og fordelen med kontinuitet
er heller ikke noe å rynke på nesa av.
Eddie, du er soldat. Du er aristokrat.
Men jeg ser en mann som ikke er definert av titler.
Eller begrenset av dem.
Så vi har en avtale.
235 millioner pund.
Nå har dere et formål.
Du ble ikke født til å ta ordrer.
Du ble født til å gi dem.
Til å bygge og utvide imperier.
Jeg ser ikke en kaptein. Jeg ser en jævla general.
Nei men, så snilt.
Vil du gjøre det?
Er det en anmodning?
Nei. Du må ikke.
Jeg tenkte bare du ville.
Du vet, som del av "reisen" din.
TRE MÅNEDER SENERE
Mindre saus, chef.
Ikke tenk på det.
Fengsel er ikke så ille, alt i alt.
Man får seg mye søvn, jevnlig trening
og ikke for mange forstyrrelser.
Nå som Mr. Kawasaki ikke får sin prøveløslatelse,
kan jeg garantere høy matkvalitet i minst ett år til.
Det er lekkert.
Det kunne vært mye verre.
Akkurat det en ekte gentleman ville sagt.
Tekst: Ekaterina Pliassova