Haideți.
Uite-i acolo.
Haideți, băieți.
Haideți. Grăbiți-vă.
Răspândiți-vă.
Repede. Ia-l p-ăla din stânga.
Un leu a reușit să scape.
Ascultă...
E prin preajmă.
Avem toată turma. Mai puțin un leu.
Găsiți-l si aduceți-l înapoi.
Refaceți capcanele.
Mișcă-te mai repede.
Abduya. Abduya!
Liniște!
E pe-aproape.
E un leu mare. Ori îl prindem...
... ori va veni după noi.
Chipo.
Ascunde frânghia.
Haide. Să mergem!
O să scoatem niște bani frumoși.
Stai aici și așteaptă-i și pe ceilalți.
Ne vedem la școală.
Ai grijă.
Abduya?
Abduya.
Ești bine? Ce s-a întâmplat, Abduya?
Ai grijă! Vine!
Fugi!
BESTIA
Subtitrare și adaptare - SimonaCriS Subtitrări-noi Team
Unde ești, iubirea mea?
Nu te găsesc.
Am nevoie de tine.
Permisiune de aterizare.
- Zulu, Sierra,
Papa, Mike, Victor, liber pentru aterizare.
- Mi-ai spus ceva?
- Ești pentru prima oară în Africa de Sud?
Nu. Nu. Dar a fost într-o altă viață.
Cât de frumos.
Norah.
Mer?
Uitați-vă pe geam.
Mer.
- Da. - Uită-te la ei.
- Luați-o pe acolo. - Ce cald e. Dumnezeule, tată.
- Îmi transpiră ochii. - Mulțumim foarte mult.
- Cu plăcere. - Aici totul transpiră.
- Și splina îmi transpiră. - Splina?
Până și transpirația de pe splină transpiră.
Dumnezeule.
E înfiorător de cald.
Mă topesc, Mer.
Lucrurile trebuie să respire.
Din America la Londra,
din Londra la Johannesburg, din Johannesburg la Polokwane,
și din Polokwane în mijlocul pustietății.
Unde suntem acum?
În savană.
Oare au genul ăla de ventilatoare
care stropesc cu apă?
- Bună, Tata. - Bună.
Norah, vrei apă?
Ia niște apă.
Tată, ești sigur că vine?
Așa sper.
Pentru că altfel... i-ar lua prea mult unui Uber să ajungă aici.
- E atât de cald. - Ce părere ai, Mer?
Serios. Africa?
- Dumnezeule. E atât de cald. - Haide, scumpo. Vorbește cu mine.
Cred că e el. El e!
Ai ajuns.
- N-am cuvinte. - Ia te uită.
Uită-te la tine, omule.
- Ce faci, frate? - Ce faci, omule?
- Cum a fost zborul?
- Bine. A fost foarte bine. - Da?
- O mai știi pe Norah? - Dumnezeule.
Martin! Dumnezeule.
Ultima dată când te-am văzut, erai
o jumătate de om. - Bine.
- Ești mai înalt. - Bine.
- Ești din ce în ce mai glumeață. - Ești un adult în toată regula.
Meredith, cum e viața de adolescentă?
Mi se spune doar "Mer".
- Mer. În regulă. - Ia, frate.
Așa. În regulă.
Hai să vă ajut cu astea.
- Să mergem. - În regulă.
Bine ați venit la Mopane.
Ești un fel de paznic de rezervație?
A trebuit să devin
un fel de apărător al rezervației.
Apărător?
Da. Safari-ul este o afacere mare.
E multă presiune din toate părțile.
Într-un fel sau altul, toată lumea depinde
de animale pentru a supraviețui.
Ăsta e satul mamei.
Da. Am cunoscut-o pe mama voastră când eram copil.
Obișnuia să vină aici în vacanțe cu familia.
I-am cunoscut și prietenii.
M-au învățat tot ce trebuia despre zona asta.
De fapt, așa am devenit interesat de viața sălbatică.
După facultate, i-am prezentat-o ​​tatălui vostru.
Câte amintiri am aici!
- Poftim.
- Arată bine locul, frate. - Da. Da.
- Nici nu mai țin minte ultima oară când a arătat așa bine.
- Știam că am musafiri. L-am aranjat puțin. - Scuze.
- E în regulă. - Așa ai făcut?
Da.
- Haideți. Pe aici.
Chiar ai avut grijă de locul ăsta.
Asta e bicicleta ta Bantam?
- Da. - Nu cred!
Încă n-ai reparat-o?
Nu. Te-am așteptat pe tine să te întorci
și s-o faci să meargă. - Pe mine? Da, bine.
- Drept în față. - Bine.
Intrați pe ușa din stânga, fetelor.
Mulțumim că ne-ai găzduit.
- Sigur, frate. - Chiar aveam nevoie de asta.
- Pe aici? - Drept în față. Da.
- Ai nevoie de ajutor? - Dă-i un picior.
Se mai blochează câteodată. Așa.
Cu putere, Norah.
- Haide, Bigfoot. Asta e.
Așa.
Să aprind lumina.
Nu e nevoie să vă descălțați.
De când a plecat fosta mea iubită,
trăiesc ca un burlac.
- Serios? - Da. E dezastru aici.
Va trebui să scuzați dezordinea.
- Unchiule Martin. - Da?
Care este parola de la internet?
Ca să pot, știi... să mă conectez la el. Câteodată.
Da, îmi pare rău. N-avem nici internet,
nici semnal la telefon pentru următoarele zece zile.
- Ce? - Ce te faci?
- Da. - Nu. Nu, nu.
- Nu e corect. - O să fii bine.
- Ce?
Avem multe lucruri de văzut, însă.
Nu-ți face griji. Nu vei duce lipsa telefonului.
E atât de primitiv.
Da.
Fetelor, asta e camera voastră.
Îmi pare rău. Știu că paturile nu-s cine știe ce,
dar sunt mai confortabile decât par.
Mama a făcut unele dintre pozele astea?
Încă le mai ai?
- Da, normal, frate. - Bine.
Aici...
Știi ce e umflătură asta mică?
Tu ești aici.
Fotografiile astea sunt extraordinare.
Mama arată atât de tânără și frumoasă.
Unde e făcută asta?
Pe drum aici. Puțin mai sus.
Ador copacul ăsta.
- E un autoportret? - Da.
A petrecut atât de mult timp acolo,
încât am ajuns să-l denumim copacul Amahle.
Îi plăcea să-l fotografieze.
- Duci tu salata asta? - Da.
Miroase bine.
- Da. E gata.
În regulă. Unde e Mer?
Înăuntru. Despachetează.
Bine.
- Bună, Mer. - Bună.
E gata cina.
Mulțumesc.
Ai tot ce-ți trebuie?
Eu ți-am făcut bagajul, tată.
Da. Da. Așa e.
Atunci, am tot ce-mi trebuie?
Cina e gata, bine?
Ai mai spus asta.
Da, știu că am mai spus-o. Eu doar...
Și sunt toate făcute cu expunere lungă,
cu aparatul Nikon vechi al mamei tale?
Trebuie să reaprovizionăm.
Unii cred că e de modă veche,
dar eu prefer fotografia alb negru.
Este de modă veche, dar...
- Ador să fac fotografii alb negru. - Serios?
- Da. - Asta e extraordinară.
- Mulțumesc. - Nate, ai văzut asta?
- Uită-te la poza asta.
- Da, da. P-aia n-am văzut-o, dar...
- Arată la fel ca lucrările mamei tale.
- Același suflet pus. Aceeași amprentă.
- Ești foarte talentată. - Am aplicat la
Școala de Arte Tisch din cadrul universității New York.
Bine, bine. E o școală mare de arte?
- Dacă este o școală mare?
- E cea mai bună școală. - Atunci o să intri sigur.
- Mulțumesc. Așa sper.
O să intre. Ține minte ce spun.
- N-a aplicat la facultatea de medicină
așa cum aș fi vrut eu.. - Nu. Și nici n-ar trebui s-o facă.
Un doctor în familie este suficient.
- Ce? Nu, ascultă.
Îi spun tot timpul că îmi place ceea ce face.
Are o poză...
Cum e poza aia care e pe frigider?
E o mașină albastră
cu o clădire în spate.
Tată, mașina nu e albastră. E roșie.
- Nu e roșie. - Ba e roșie.
- E albastră, nu? - E o mașină roșie, tată.
Și asta se întâmpla acum cinci ani.
Scuze, voiam să zic roșie.
- Sigur că asta voiai să zici. - Am spus albastră, dar...
- Bine. Tu de ce ești interesată, domnișoară?
În momentul de față mă gândesc să mă îndrept înspre psihologie.
- Poate chiar terapie de familie.
- Mer. Mer. - Probabil e o idee bună.
Dacă ai o problemă...
- Haide. Nate... - ... spune-o.
Problema mea este că în ultimele zece minute,
Martin a arătat mai mult interes pentru fotografiile mele
decât ai arătat tu în ultimul an.
- Ce? - Acelaşi interes pe care
i l-ai arătat și mamei în ultimul ei an de viață.
Mer.
S-a îmbolnăvit.
Iar tu n-ai fost acolo,
pentru că deja ne părăsiseşi.
- Nu, nu, nu. Lucrurile nu au stat așa. Am încercat.
Mama ta și cu mine am convenit de comun acord
să ne despărțim.
Apoi s-a îmbolnăvit.
- Norah, nu. Nu pleca. - E în regulă.
- Mă duc eu după ea. - Despre ce vorbești?
Norah. Norah?
Îmi pare rău, n-ar fi trebuit să deschid discuția asta.
Nu de față cu Norah.
Am mai adus o sticlă, acum cât încă putem să mai stăm în picioare.
Întotdeauna le gândești dinainte.
- Asta-mi place mie la tine. - Da.
Se știe că, la ananghie,
ocazional,
... dacă trebuie,
mă târăsc prin casă în patru labe
căutând o altă sticlă.
Prin casă. De ce nu și prin curte?
- Da. - De ce nu și prin curte?
Prin grădină. Cu siguranță și prin grădină.
- Ce e?
- Am pus cam mult. - Prea tare?
Da, puțin cam tare.
Dumnezeule.
Noroc, frate.
Bine ai revenit.
Pot să te întreb ceva?
De ce nu ai venit la înmormântare?
Bine. Sincer?
Da. De ce?
N-am vrut să o văd îngropată
între betoanele din New York.
N-am putut să accept asta
și cred că nici ea
nu și-ar fi dorit asta.
Poate ar trebui s-o lăsăm așa.
Știi... Mer are dreptate.
Haide, omule. Suferă.
Așa e. Și se ceartă.
Doamne, o face la fel cum o făcea mama ei.
Așa e. Da.
Ce n-aș da să mă mai cert cu femeia aia
încă o dată.
Acum, mi-am pierdut soția.
Am pierdut-o pe Mer.
Norah abia dacă face față.
Vezi tu, am ratat toate semnele.
Am ratat toate semnele din căsnicia mea.
Am ratat semnele date de copiii mei.
Și am ratat semnele date de cancerul ei.
Nu e vina ta.
Nu așa funcționează.
Sunt doctor, bine?
Sunt doctor și știu cum arată moartea.
Și mai știu că moartea a urcat treptele,
până acolo unde dormeau copiii și soția mea,
a bătut la ușă și ghici ce.
Eu nu eram acasă.
Eu nu eram acasă...
... s-o privesc în ochi și să-i spun, "Nu."
"Nu. Nu poți s-o iei."
Mi-am dezamăgit fetele.
Înțelegi?
D-asta suntem aici.
Nu te mai învinovăți, Nate.
Cancerul ăsta ar fi omorât-o oricum.
Nu puteai să faci nimic.
N-am fost acolo, frate.
N-am fost acolo.
Da. Același loc ca data trecută.
Da, recepționat.
În valea de lângă şcoala părăsită.
Mulțumesc, Banji.
- Bună dimineața, uriașule.
Cum te simți?
Cam amețit.
Da, și eu la fel. Totul în regulă?
Da. Astăzi aveți parte de turul VIP.
O să mergem prin sectorul privat
al rezervației. Evităm turiștii.
- Bună dimineața. - Cum adică "dă-mi șapca"? E a mea.
- O să fim doar noi și viața sălbatică. - Nu e a ta.
- Bună dimineața, domnișoarelor. - Mer, scrie foarte clar
aici pe etichetă că este șapca mea.
Doar pentru că ți-ai scris numele pe o șapcă
nu înseamnă că este a ta acum. - Mer, serios,
e a mea. - Dă-mi-o. Haide.
Hei, fetelor. Unchiul Martin tocmai ce v-a spus bună dimineața.
Bună dimineața, unchiule Martin.
- Mer, e șapca mea. - Nu este a ta.
- Eu am împachetat-o. - Poftim, Mer. O șapcă pentru tine.
- Asta rezolvă problema șepcii.
E prea mică să se potrivească capului ăla mare al tău, oricum.
Acum sunteți gata de safari.
Da. Unde mergem?
Să vedem unele dintre cele mai incredibile creaturi
ale planetei, sper.
O avem pe Mer care este Milkshake-ul nostru.
Avem Mini Nugget-ul Norah.
Avem McDouble-ul Martin.
Și Supersize Nugget-ul Nate.
Ia uitați-vă... Antilope de apă.
Aici, aici. Girafe.
Dumnezeule, ce drăguțe sunt!
Acolo este vechea școală.
Banji ne așteaptă chiar aici, după colț.
Au construit o școală în mijlocul stâncilor?
Da. Era folosită de
familiile care lucrau în mina de pe dealul ăla.
Dar apoi mina a secat,
așa că au închis școala.
Uite-l și pe omul nostru.
Stați aproape de mașină, vă rog.
- Haide. - Banji.
- Martin. - Uită-te la asta.
- Dumnezeule. - E incredibil, omule.
E perfect. Mulțumesc.
- Da. - Nate, el e Banji.
Banji, el e prietenul meu Nate. Și fetele lui.
- Salut, Banji. - Salut, Nate.
- Ele sunt fiicele mele. Norah și Mer.
- Bună. - Bună.
- Dumnezeule. E superb.
- Da.
Banji urmărește mișcările turmei prin rezervație.
- Da. - Asta e o meserie grozavă.
Mulțumesc.
Acolo sus este turma Nandi.
- Da. - Este numită după
femela aia magnifică din mijloc.
Masculii sunt Kuda și fratele lui Kawe.
- Kawe? - Kawe?
- Kawe. Kawe.
Și suntem... suntem în siguranță aici?
Da. Sunteți în siguranță.
Tocmai ce au terminat de mâncat captura de aseară.
- Bine. - Da.
- Ce grozăvie. - Ar trebui sa mergem mai...
- Bine. E în regulă. - Ți-e frică.
Ești în regulă. Doar te anunță că este acolo.
Te-ai speriat.
Așa funcționează la lei.
Femelele vânează, iar masculii apără turma.
De ce anume o apără?
De obicei de alți lei.
Orice leu dinafara familiei
care intră pe teritoriul lor
este luat în primire de Kuda și Kawe
care îl sfâșie bucățică cu bucățică. Sau mor încercând s-o facă.
E legea junglei.
Singura lege care contează aici.
Ce fel de pușcă este asta?
E o pușcă cu tranchilizante.
Știi, în caz că e nevoie.
Să sperăm că n-avem nevoie de ea.
Să sperăm.
Facem asta?
- Da.
Și o pui acolo?
- De obicei ei o atacă
pe cea mai mică,
așa că ține bine de ăsta.
- Ce? Serios? - În caz că ai nevoie. Nu, glumesc.
- Nu, nu poți umbla cu ăsta. - Clar nu.
Stai, doar nu te duci acolo, nu?
- Ce face? - Se...
Se duce la ei.
- Mer. - Ce e?
- Unde te duci? - Să fac niște poze.
De ce trebuie să fii mereu o teribilistă?
- Nu pățesc nimic. - Mer, mă omori cu zile.
- Vino aici. - Stai. Ce face?
Le arată că nu îi este frică.
I-a crescut de când erau pui, de fapt.
I-a trimis în sălbăticie când erau încă tineri.
- Bună, băieți. - Stai.
Vă văd.
Bună, băieții mei.
Bună.
Te văd.
Ușor.
Ușor, ușor.
- Bine.
Cine-i băiat mare?
Bine.
Ușor, Kuda. Nu așa dur.
Nu te juca atât de dur, băiete.
Nu te juca atât de dur.
Vrei și tu puțină dragoste? Da, vrei niște dragoste.
Ia stai, stai. Ce a pățit...
Ce-a pățit fata ta?
Ce a pățit Nandi?
- Nandi?
Ești bine, fetițo?
Bine.
Mă apropii puțin.
Ce-ai pățit la picior, fetițo?
Te rog, doar un pic mai aproape.
Lasă-mă să văd ce ai.
Vreau doar să arunc o privire. Lasă-mă să văd.
Bine. În regulă.
Bine, plec. Plec.
- Banji. - Da?
- Are o rană la picior.
Cred că este de la un glonț, dar nu sunt sigur.
Trebuie să mă apropii, dar asta nu se va întâmpla acum.
Vezi dacă găsești un veterinar.
Bine. Sunt prea multi braconieri.
Da, probabil.
Ce înseamnă asta?
- La naiba. - Braconieri.
- Vânători ilegali.
- A fost foarte tare, unchiule Martin. - Ai văzut?
Trebuie să te dai mereu în spectacol, nu?
- Vrei să încerci? - Eu?
- Da. - Nu, nu.
- Haide, tată. Încearcă. Măcar o dată. - Nu, nu.
Îl iei în brațe și faci o poză cu Mer.
Tata nu prea se dă în vânt după îmbrățișări.
- Nu? - Mai mult bate palma.
- Ce? Mă îmbrățișez.
O să încerc să aduc ajutoare.
- Mi-a făcut plăcere să te cunosc. - Și mie.
- Du-te, Banji. - Bine, Nate.
- Noroc, Banji. - Doctor Nate, frate.
Ce s-a întâmplat acolo?
Nu părea prea bucuroasă.
Da. Femela.
S-a rănit.
S-a rănit? Cum?
Braconieri.
E un sat chiar peste drum.
Vă deranjează dacă ne oprim acolo?
- Nu. Hai să mergem. - Vreau doar să întreb oamenii
dacă au văzut ceva.
Crezi că e posibil ca cineva din sat
să fi văzut ce s-a întâmplat?
Da. Să fi văzut sau auzit ceva.
- Ceva neobișnuit.
Ești sigur că nu vrei o îmbrățișare de la un leu?
Ultima șansă.
- Nu. Sunt bine. - În regulă. Bine.
Este din ce în ce mai rău.
Braconierii obișnuiau să vâneze doar
elefanți și rinoceri.
Acum vânează doar lei.
- De ce? - Le vând dinții,
ghearele, chiar și oasele pe piața neagră.
- Asta e groaznic. - Da.
Există o piață pentru ei acum.
Oasele?
- Nu știu, omule.
Am citit pe internet despre cei care sunt împotriva braconierilor
și ei spun că... - Taci.
- Ce e?
Ai citit despre asta pe internet?
- Da. - Serios?
Și ce spunea articolul, Norah?
- Ce spunea?
Bine. Spunea că de fapt, oamenii
au vânat și omorât braconierii.
Ai auzit povești de genul ăsta,
nu-i așa, unchiule Martin?
- Nu-i așa? - Da.
Ești împotriva braconierilor?
Noi doar încercăm
să protejăm animalele, din toate punctele de vedere.
Bun, deci, ascultați. Ăsta nu e un sat de turiști.
Da? Este...
Este un loc în care oamenii locuiesc.
Mulțumesc.
Vă rog să fiți cât se poate de politicoși.
Eventual luați-vă ceva de băut de la bar.
- Cui pe cui se scoate. - Nu, nu.
Mer, poți să faci poze,
dar întreabă-i mai întâi, bine? - Bine.
Oamenii din satul Tsonga sunt unii dintre cei mai politicoși
și mai amabili oameni pe care îi vei întâlni vreodată.
Vorbesc limba tshivenda.
Mama ne-a învățat limba.
- Serios? - Înainte să moară.
- Înțelegi tshivenda? - Da, înțeleg tshivenda.
Sună bine. Îmi place.
Mulțumesc, tată.
Unde este toată lumea?
- E cineva pe-aici? - Ne aude cineva?
E cineva pe-aici?
Norah. Uite.
- Capre. - Focul încă arde.
Bună, amice.
Nu ți se pare că arată ca niște dalmațieni?
- Mer, nu poți să faci poze.
- Nu contează. - Mer, nu mai face poze.
- De ce? - Taci. Taci.
Sunt așa drăguțe.
Crezi că unchiul Martin ucide braconieri?
Tu ce crezi, domnișoara care le știe pe toate?
Asta spunea articolul că fac anti-braconierii.
Vino. Norah!
- Ce e? - Nu poți chiar să umbli așa aiurea.
Haide.
Te sperie?
Nu.
Am un amalgam de emoții la dispoziție, Mer.
Mie îmi pari speriată, Norah.
- Nu sunt speriată, Mer.
Hei, fetelor. Nu vă îndepărtați.
Stați pe aproape.
Bine?
Martin.
Hai să... hai să plecăm de aici, bine?
Da. Bine.
Iisuse. Stai, stai.
- Nate, întoarce-te la fete. - Ce?
Întoarce-te la ele acum.
Nu le lăsa să vină aici.
- Tată, ce e? - Tată, ce se întâmplă?
E în regulă. Stați aproape, bine?
Martin?
Dumnezeule. Iisuse Hristoase.
Fetelor, trebuie... să plecați de aici.
- Nu puteți să vedeți așa ceva. - Ce s-a întâmplat?
Vreau să plecați de aici pentru o secundă, bine?
- Vin și eu imediat.
Ce s-a întâmplat aici?
Habar n-am, omule.
Iisuse. Unii dintre ei sunt prietenii mei.
La naiba. Cine a făcut asta?
Singurul lucru care ar avea logică... un leu, dar...
felinele nu fac așa ceva, știi? - Ce?
Leii nu fac așa ceva.
Am auzit povești, dar n-am văzut niciodată un leu să facă așa ceva.
E cineva în viață pe-acolo?
Nu.
La naiba.
Satul ăsta e format în mare parte din femei și copii, frate.
Crezi că ceilalți au scăpat?
Așa sper.
În regulă, asta e de rău.
E prea mult sânge.
Hienele ar trebui deja să dea târcoale în curând.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că orice a făcut asta este...
Încă prin preajmă?
Mă duc să iau pușca. Du-te și adu fetele.
Bine. Mer!
- Tată. - Trebuie să mergem.
Norah. Unde e sora ta?
Se juca cu caprele.
- Unde e? - Nu știu.
Norah?
- Unde e Norah? - Tată, era chiar în spatele meu.
Cum adică, era...
- Norah, haide! - Norah, trebuie să plecăm, scumpo!
Haide, să mergem!
- Norah! - Mer, unde e?
Nu știu dacă s-a ascun... Nu știu unde s-a...
- Ce tot zici acolo... Norah! - Norah!
Norah, trebuie să plecăm!
Norah, haide!
Un singur lucru ai avut de făcut, Mer.
Unul singur. Să ai grijă de sora ta.
- Norah! - Norah, haide!
- Hei, Norah! - Norah!
Du-te și uită-te acolo. Du-te și uită-te acolo.
- Norah!
Norah, mă auzi?
- Norah!
- Tată!
Norah!
Mă auzi?
Drace.
Norah!
- Unde ești? - Tată!
Scumpo, ești bine? Ești bine? Ești rănită?
Uită-te la mine. Uită-te la mine. Bine.
- Ea e...
Banji, mă auzi? Aveam o situație în sat.
Banji, Banji, răspunde.
Sunt Martin. Ești încă pe teren?
Norah, o să fie bine.
N-o să meargă.
Muntele blochează semnalul radio.
E un avanpost sezonier cam la șase kilometri în susul drumului.
Mă duc acolo să raportez incidentul.
Tată, vreau să merg acasă.
Mergem acasă, bine?
Sună pe cine trebuie când ajungem acasă.
Ascultă, sunt 15 familii în satul ăla.
Îi cunosc pe unii dintre oamenii ăia.
N-o să-i las acolo.
Crezi că mai e cineva încă în viață?
Nu știu.
- Ce e aia? - Vă rog!
- Încetinește. - Ajutați-mă!
Încetinește. Încetinește.
Bine. Stați în mașină.
- Stai. Ce? - E în regulă.
- Ce face? - E în regulă.
- Mutende. - Hei, Martin.
Stați așa, fetelor.
- Lei. Câți lei?
Câți?
E din sat. Are nevoie de ajutor.
Zi-le fetelor să stea în mașină.
- E bine? - Ce se întâmplă?
O să fie bine. Stați în mașină.
Stați în mașină.
Rezistă... rezistă.
- Numele lui e Mutende. - Bine.
- A plecat cu câțiva din sat... - Bine.
... să încerce să-l prindă, exact cum m-am gândit.
- L-a rănit și pe fratele lui. - Ai o trusă de prim ajutor?
Da, am una în mașină.
Bine. Ce spune?
- Înseamnă diavol. - Diavol. Bine.
În regulă, Mutende...
Liniștește-te, bine?
Ce e?
- Martin. Vino înapoi. - Întoarce-te la fete.
Amice... vino aici.
- Nate, du-te la mașină.
Trebuie să-l luăm pe omul ăsta de aici!
Bine. Stai aici. Mă întorc imediat.
- Tată. - Unde este trusa medicală?
- Unde e trusa medicală? - Ce?
- Martin zice că trebuie să fie
pe aici pe undeva. Unde e? - Tată!
- Ce e? - A fost un leu?
- Da. Bine?
- Liniștește-te.
- Tată, ce se întâmplă?
- Unchiul Martin e acolo.
- Vezi dacă...
... găsești pe cineva prin stație.
Bine, dar Martin a spus că suntem în afara razei de acțiune aici.
Nu mă interesează ce a spus Martin. Încearcă.
- Bine, dar, ce să le spun?
Tată, ce să le spun? Tată!
- Spune-le că...
Spune-le că suntem lângă satul Tsonga.
- Satul Tsonga, bine. - La două mile de drum.
Avem un bărbat rănit. Spune-le...
- Doar nu intra în panică, bine? - Bine.
Haide. Rezistă. Rezistă.
Haide. Haide.
Haide.
E în regulă.
Ce-a fost asta?
Martin!
Tată, vino înapoi!
- Bine. - Tată!
- Bine, o să ies afară. - Așteaptă, Mer. Te rog.
- Nu, rămâi aici. Rămâi... - Te rog, Mer!
- Te rog! Nu mă lăsa aici! - Stai aici. E în regulă.
- Norah, sunt aici.
Ești aici?
Martin!
La naiba. Intrați în mașină!
- Intrați în mașină acum!
Sunteți bine?
Norah, stai jos. Stați jos.
Stați jos. Stați jos. Stați jos.
E în regulă. E în regulă.
Dă-te de acolo, Mer! Dă-te de acolo!
Ia volanul!
Ia volanul, Mer!
Condu! Condu!
Ai grijă, ai grijă!
Să nu lovești omul!
Mer, ești bine?
Vino aici. Uită-te la mine.
- Te-ai rănit?
- Unde e?
Respiră. Respiră. Ușor.
Așa. Asta e.
Te descurci bine. Ești bine.
Scumpo, îmi pare rău. Îmi pare atât de rău.
Ce dracu' tocmai s-a întâmplat?
Este încă acolo?
Ai grijă. Să nu te tai.
Stai acolo.
A spart geamul.
- Lasă-mă pe mine în locul tău. - Ce s-a întâmplat cu unchiul Martin?
Piciorul.
M-a prins zdravăn.
Trebuie să mergem după ajutor.
Haide, haide, haide.
Haide...
Haide odată. Haide.
- Suntem blocați aici? - Nu.
Nu, Norah. Nu suntem blocați aici.
O să ne găsească cineva.
- O să treacă cineva pe aici. - Nu știm asta.
Unchiul Martin a spus că zona asta de rezervație
este închisă publicului.
Iar stația nu funcționează, tată.
- Știm măcar unde suntem?
- Știm unde... - Mer! Haide.
Oprește-te, bine? Oprește-te.
Auziți?
Dacă chestia aia n-a plecat?
- Nu, are dreptate. - Stați. Nu, nu, nu.
N-am ajuns foarte departe, tată.
Ar putea fi încă acolo.
Nate, răspunde.
Ce-a fost asta? Stați.
- Auziți transmisia? - Nate, mă auzi?
O auziți?
- Martin. - Nate, te aud.
- Tu mă auzi?
Da, te auzim.
Recepționezi?
Da, Nate, te aud.
Te aud.
Ce s-a întâmplat, omule? Ai fost atacat?
Eu...
Nu sunt prea bine, frate.
E grav?
Ce s-a întâmplat? În ce stare ești?
Leul...
A apărut de nicăieri.
Nu pot să mă ridic.
Am piciorul...
Sfâșiat.
Pierd prea mult sânge.
Cred că o să leșin.
Fetele sunt bine?
- Mutende... e bine?
Nu, Mutende... n-a supraviețuit.
Dar fetele sunt bine.
Suntem aici. Suntem bine.
Dar... camionul...
Nu mai pornește.
Nu știu ce să fac.
Stați acolo.
Cineva o să vină.
Stați în mașină.
Văd...
Văd stele, omule. Mă simt amețit.
Martin, ascultă-mă.
O să intri în stare de șoc.
Trebuie să oprești sângerarea.
Nu mai e nevoie să spun asta, nu?
Scoate-ți cureaua,
înfășoar-o în jurul piciorului,
și prinde-o cât mai strâns.
Am făcut asta deja, dar nu prea ajută.
A intrat foarte adânc, omule.
Până la os.
Bine. În regulă.
Ai bricheta la tine?
Bricheta Zippo?
Da. Da.
O ai? Bine. Fă-mi o favoare.
Scoate-ți cuțitul.
N-o să-ți placă asta, omule,
dar vreau să încingi cuțitul ăla cât mai bine.
Trebuie să fie la fel de fierbinte ca iadul, frate.
Apoi vreau să-l pui pe arteră.
Bine? Și să-l ții acolo
cât timp este încă foarte încins.
Bine? O să oprim sângerarea.
Pentru cât timp? Trebuie să ajungem la el.
Stai, Mer. Stai așa.
Cum merge? S-a încins?
Da.
În regulă. Spune-mi când ești pregătit, omule.
Haide, spune-mi când ești gata.
Bine. Sunt pregătit.
- Te aud.
Te-am auzit. Chiar te-am auzit.
Ești prin apropiere.
Ascultă...
O să încerc să ajung la tine, bine?
E bine?
Ai înțeles, Martin? O să încerc să ajung la tine.
Negativ, Nate.
Nu sunt singur.
Ce?
Se uită fix la mine.
Leul? Se uită fix la tine?
- Dumnezeule. - De ce ar face asta?
Tată, trebuie să mergem să-l luăm de acolo.
Nenorocitul ăsta se uită fix la mine.
Tată, trebuie să mergem să-l luăm de acolo, acum.
Aia n-a sunat prea bine, omule.
Ce se întâmplă?
Omule, nu sună bine...
Dacă n-aș știi mai bine, aș zice că sunt momeala.
Trebuie să te luăm de acolo.
Dacă mai rămâi acolo, o să mori.
Tată, o să moară din cauza hemoragiei.
Trebuie să găsim o soluție.
Nu putem să-l lăsăm acolo.
Nu înțelegeți.
Suntem pe teritoriul lui.
Martin, ascultă. Stai liniștit.
Mă gândesc eu la ceva.
Tată, ce zici de pușca cu tranchilizante?
- Unde e? Căutați-o. Căutați-o.
- Martin, nu pot să te las acolo, amice.
- În niciun caz. - N-o găsesc.
- Ați găsit-o? - Nu, dar știu...
N-o vedeți? Stați așa.
Vin acolo. Norah, dă-te mai încolo.
- Dă-te mai încolo.
- Stai, stai, tată. - Mută-te acolo, bine?
Stai. Tată!
- Ce e? - Ascultă-mă.
- Ești rănit la picior. - Ce? La naiba.
Nu e atât de grav.
E în regulă. S-a oprit.
- E doar o rană superficială.
- E în regulă. Ați găsit-o? - Nu, n-o văd nicăieri.
Ce-i cu cutia asta?
- Are lacăt. - E încuiată?
Vezi dacă găsești o cheie pe acolo.
- Nu, e doar cheia de la mașină.
- Vezi în torpedo. Repede.
Nu e nimic în torpedo.
- Stați așa.
- Doamne.
- Ești bine?
- Da, sunt bine. - Bravo.
- Deschide-o. - Grijă la degete.
- Bun. Care-i planul?
Tată, știi cum s-o montezi?
- Nu, habar n-am. - Știu eu.
De unde știi tu cum se montează?
Pentru că am fost atentă mai devreme când a montat-o Banji.
Știi să folosești stația?
- Nu. - Apeși pe buton
doar când trebuie să vorbești.
- Unde vine asta?
- Ce ţi-a spus Banji? - Numerele trebuie...
... să vină aici.
- Aici? - Da.
- Martin, mă auzi? - Apoi o înșurubezi.
Înșurubez aici? Martin, mă auzi?
Mai ești aici?
- Aici sunt. - Bun. În regulă.
Am găsit pușca cu tranchilizante.
Dacă tragem în el, am putea să câștigăm puțin timp
cât să venim să te luăm de acolo. - Nu. Nu, nu, nu.
E o idee proastă.
Nu e...
Trebuie să încercăm.
Leul a plecat.
Nu-l mai văd.
Se plimbă pe aici.
- Ce?
Stați în mașină.
Martin, nu prea avem de ales.
Asta este tot ce putem face.
Ai o singură încercare.
Dar da...
Dacă îl nimerești, ar trebui să câștigăm câteva ore.
Am înțeles. N-o să te lăsăm acolo.
Nu putem să te lăsăm acolo.
Trebuie să țintești de undeva de sus.
- Deschide trapa. - Bine.
- Nu, nu, nu. Nu aia.
- Fetelor! Stați. - Puteți să nu mai puneți mâna?
Vă rog. Nu mai puneți mâna. Stați în mașină, bine?
Bine.
Bine. Ai grijă.
- Bine. - Tată.
- Ai grijă acolo sus, te rog.
Stați departe de geamul spart.
În regulă. Dă-mi pușca.
- Ai prins-o? - Da.
Bine.
- Pune-l pe Martin prin stație.
Întreabă-l după ce ar trebui să mă uit.
După ce ar trebui să se uite?
Orice mișcare. Orice umbră.
- Ce? Ce-a zis? - Uită-te după umbre.
- Umbre?
Umbre care se mișcă.
Bine.
- Vezi ceva?
Nu, nu văd...
- Tată, îl vezi? - Stai.
Stai. Stai.
Nu.
Întreabă-l unde e.
Spune-i să-ți dea un reper de lângă el.
Altceva. Ceva ce pot să văd.
Îi poți da un reper?
Orice, ca să te vadă. Unde ești?
Poate să vadă punctul de supraveghere?
- Ce-a zis?
A spus să te uiți după punctul de supraveghere.
Punctul de supraveghere? Cum arată?
Este singurul lucru creat de om...
Este pe piloni.
Singurul lucru creat de om pe piloni, tată.
Stai așa. Nu-l văd.
Nu-l văd.
- Tată!
Tată, e acolo!
- Unde? - E acolo, tată!
- Îl vezi? Chiar acolo. - Nu-l văd.
- Stați așa. Îl văd.
- Nu mai mişcaţi mașina!
- Unde te duci?
- Mer! - Mer, ce dracului faci?
Mă duc să văd dacă pot să-l văd pe unchiul Martin.
- Treci înapoi în mașină!
Nu. Trebuie să facem ceva, altfel o să moară.
- Nu mă duc nicăieri. Doar... - Mer, vino înapoi!
Mă duc eu!
Mă duc să mă uit după el.
Mer! Mă duc eu!
Mer, am spus că mă duc eu!
Tată! E aici! E aici!
Fugi, Mer!
- Pleacă de lângă mașină acum!
- Dă-mi altul! Repede! Dă-mi-l! Repede!
- Ia, tată! Ia-l!
Tată!
Stai departe, Mer!
Tată, ești bine?
Tată! Tată!
Tată, răspunde-mi, te rog!
Tată, te rog.
Tată, pușca e pe cealaltă parte.
E chiar acolo.
Tată, vine!
Nu, nu. Norah!
Pleacă de lângă geam! Stai în spate!
Tată, ajutor! E sus pe mașină!
Tată!
Tată, ia pușca! Ia-o!
Grăbește-te!
- Unchiule Martin. - Sunt aici. Sunt aici.
Vin.
- Ești bine? - Mer, ce cauți aici?
Stai liniștit. O să te duc înapoi la mașină.
Ți-am spus să stai în mașină.
O să te duc înapoi, unchiule Martin.
- Tată, ești bine? - Da. Tu ești bine?
- Da. Da. - A plecat?
- Da. A plecat.
Bine. Ești bine?
- Da. - Te-ai descurcat de minune.
- Bravo. Bravo. - Mulțumesc.
Închide geamul, bine? Închide geamul.
Mer!
Mer, întoarce-te!
Mer, mă auzi?
Mă duc după sora ta. Nu te mișca de aici.
Mer, mă auzi?
Tată? Norah?
- Mer, răspunde.
Martin, ești bine?
Da, suntem bine. Voi sunteți bine?
Ce s-a întâmplat cu leul?
Sora ta a înfipt o săgetă în el.
Serios?
Da, serios.
Aproape am ajuns.
Haide. Unu, doi... Încă puțin.
- Bine. - E în regulă.
- E în regulă, unchiule Martin. - Bine.
- Cred că am reușit. - E în regulă.
Cred că am reușit.
Mer, poți să-mi dai penseta?
- Care dintre ele? - Da, da. Aia.
Vreau să prinzi asta aici.
Ține strâns. Nu-i da drumul.
Ai înțeles?
Norah, uită-te în trusa medicală.
Vezi dacă găsești niște fire de sutură pe-acolo?
Spune-mi de care găsești.
- Fir sintetic...
.. mătase și polipropilenă.
Bine, dă-mi-l pe cel de mătase de 16 milimetri.
E doar de 18 milimetri.
Nu e perfect, dar își face treaba.
- Ești curată pe mâini? - Nu.
Ia un tampon cu alcool, șterge-te pe mâini cu el
și dă-mi firele
cu acul în sus, bine?
- Bine, Mer. Ești bine?
- Pierde mult sânge.
O să fie în... Știu. Știu.
Liniștește-te, da? Cum te descurci, Norah?
O să leșine în scurt timp.
- O să fie bine. - Da.
Așa. Nu, întoarce-l.
Întoarce-l.
Bravo.
- În regulă. - Bine.
Am reușit. Am reușit.
- Poți să-i dai drumul.
- Te-ai descurcat bine.
- Bravo. - Cum rămâne cu leul?
Martin a spus ca tranchilizantul
îl va ține departe pentru câteva ore.
O să fim deja plecați până atunci.
Dar e același leu, nu-i așa?
Același care a omorât toți oamenii ăia din sat?
Trebuie să fie același.
Norah, ești sigură că ai înfipt o săgeată în el?
- Ce? - Da.
- Dumnezeule.
Tată, deja se duce efectul tranchilizantului.
În regulă. Nu intrați în panică.
Am crezut că o să fie adormit pentru câteva ore.
E cineva acolo? Terminat.
Vă rog, avem nevoie de ajutor.
Mă aude cineva? Răspundeți-mi, vă rog.
Trebuie să luăm în calcul faptul că vom rămâne
în mașina asta pentru o vreme.
Motorul e mort, iar cât timp el este încă acolo
trebuie să economisim apa.
Câtă mai avem?
O sticlă acolo.
Și ce a mai rămas în sticlele astea.
- Tată, nu e de ajuns. - Știu, dar va trebui să...
- Nu și pentru patru persoane.
Va trebui să ne ajungă până mâine.
Mâine?
Cineva o să ne găsească.
Vă promit asta, bine?
Nu mai face promisiuni pe care să nu le poți ține.
Despre ce vorbești?
Despre acel moment când ai dus-o pe Norah
la plimbarea aia cu trăsura și i-ai promis
că mama n-o să moară. - Ce?
- Nu. Nu e corect. - Norah s-a întors acasă în noaptea aia.
Era fericită. Mă ținea de mâini
și mă asigura că mama
o să fie bine pentru că așa ai promis tu.
Mer, poți să taci dracului
pentru o secundă, te rog?
- Nu faci decât să vorbești mereu.
În regulă. Fetelor...
Opriți-vă puțin, bine?
- Haide, Mer. - Norah, uită-te la mine.
Îmi pare rău, tată.
Nu trebuie să-ți ceri scuze
Nu pot să cred asta.
Am trăit mereu cu speranța că o să vă împăcați.
Și eu la fel.
Îmi pare rău.
Spune-mi că sunt acasă, în patul meu.
Ești acasă, în patul tău, frate.
Cald, confortabil.
Așa. Bea niște apă.
Stai liniștit.
Nu te forța prea mult.
Așa. Ușor.
Fetele sunt bine?
Da.
Slavă Domnului.
Ce s-a întâmplat cu leul?
Tranchilizantul n-a părut să-l afecteze prea mult,
dar nu l-am mai văzut dinainte să se întunece.
Poate a renunțat.
Poate.
Sau poate nu.
Este...
Se știe că un leu rănit este periculos,
dar nu am mai văzut niciodată așa ceva.
Mai multe atacuri, însă fără să-și mănânce prada.
Să atace un vehicul.
Leii nu fac așa ceva.
E ca și cum... știe cine este adevăratul lui dușman.
Adică?
Braconierii.
Omoară leii,
despart turmele și acum...
Ei bine...
... Acum leii ripostează.
Leul asta a luat-o razna pentru că i-au omorât turma,
iar acum vine după noi toți.
Trebuie să-mi scot fetele de aici.
Transmisia nu merge.
Nu mai avem apă.
Nu pot... Nu pot să te ajut.
Abia dacă îmi simt piciorul.
Nu poți să pleci de unul singur.
Ești la kilometri distanță de oriunde.
Cel mai bun lucru pe care-l poți face e să stai aici
și să aștepți după ajutoare.
Afară... fără armă,
ești doar tu împotriva lui,
iar asta nu este o luptă pe care să o poți câștiga.
Faci ceea ce trebuie pentru fetele astea.
Amahle ar fi mândră de tine.
Nu pleca. Nu pleca.
Ați băut toată apa?
De ce a trebuit să beți toată...
Mer. Mer!
Norah. Norah!
Martin. Martin!
Unde sunt... Unde sunt fetele?
Fetelor.
Ce...
Mer! Norah!
La naiba. Ce dra...
Mer!
Fetelor!
Nathaniel.
Am nevoie de tine. Am nevoie de tine lângă mine.
- Am nevoie de tine - Ești bine?
Amahle.
Ești bine?
- Mer.
Ce s-a întâmplat?
Am iubit-o pe mama ta.
Bine?
Am iubit-o din toată ființa mea.
Îți promit.
Dar nu mai mergea.
Am crezut că am mai mult timp.
Am crezut că pot să repar.
De fiecare dată când te mă uit la tine acum, văd atât de multe din ea în tine.
Am nevoie de iertarea ta.
Poți să faci asta?
Ce-a fost asta?
Nu știu. Ai pornit stația?
Nu am oprit-o niciodată.
Poate m-a auzit cineva.
- Poate e o echipă de salvare. - Stai să-l dau mai tare.
Îi auzi?
- Spun ceva? - Ce spun?
Hei, recepționat. Ne auziți?
- Spune-le unde suntem.
Nu pot să-mi dau seama ce spun.
- Recepționat. Ne auziți?
Ei sunt?
Aia e o...
Cred că ne-au auzit.
Tată, au arme.
- De ce au arme? - Sunt braconieri.
- Dumnezeule. - Sunt braconieri, bine?
Orice s-ar întâmpla, stați în mașină.
Stați în mașină, bine?
- Ce se întâmplă? - Stați, stați.
Stai. Stai, frate.
- Tu stai. Tu să stai. - Bine. Bine.
Ce se întâmplă? Avem nevoie de ajutor.
Am fost atacați. Avem nevoie de ajutor.
- Ești american. - Da.
Ești departe de casă, americanule.
Da. Ascultă, prietenul meu nu e într-o stare...
- Ele cine sunt? - Sunt fiicele mele.
Ele două sunt sunt fiicele mele.
Și prietenul meu e într-o stare gravă.
Are nevoie de ajutor.
- N-ar trebui să fii aici.
- Este un loc foarte periculos. - Da, știu asta.
Am fost atacați.
Am nevoie doar să plec de aici. Nimic mai mult.
- Cine v-a atacat? - Un leu.
Un leu imens. A omorât tot satul.
Ăsta e masculul care a scăpat.
E din turma pe care am omorât-o aseară.
Trebuie să plecăm de aici, bine?
Când l-ai văzut ultima oară?
Nu stiu. Acum două ore.
Frate, pot să vă dau bani?
- Pot să vă plătesc, frate?
- Nu sunt frate cu tine, omule.
Ce vreau să spun... Sunteți braconieri, nu-i așa?
- Primim dolari americani. - Nu suntem braconieri.
În regulă. Nu mai folosesc...
Lasă aia jos. Sunt fiicele mele.
- Nu, nu, nu. Liniștește-te.
- Ai dolari americani? - Da, am...
- Pot să vă plătesc. Da. - 5,000 de dolari americani.
Da. Se rezolvă. Bine?
Trebuie să descărcăm marfa
înainte de a ajunge în sat.
Mulțumesc. Apreciez.
N-o să spun nimic.
Spui că sunt trei înăuntru, inclusiv prietenul tău?
- Da. Doar... - Tată, ce se întâmplă?
Or să ne ajute să plecăm de aici.
Ce dracu' e asta?
- Tată! - Ce dra...
- Îl cunosc pe omul ăsta. - Ușor!
- Bine, bine. E în regulă, scumpo - E împotriva braconierilor.
Ce faci, omule? Lasă arma jos.
- Mi-a omorât trei oameni.
Ușor, omule. Liniștește-te.
- Nu pune mâna pe ea! - Tată!
- Nu! Nu, nu, nu, nu! - Ține-l acolo!
Stai jos!
Las-o să plece.
Opriți-vă! Opriți-vă!
Vine!
Norah! Norah, vino aici!
Vino aici! Bine. Bine.
Hai să plecăm de aici. Haide.
Intră aici. Ești bine? Mer, ești bine?
Bun. Asta e șansa noastră să plecăm de aici.
Luați apa. Luați proviziile medicale.
O să aduc camionul ăla
și o să-l mutăm pe unchiul Martin în el.
- Bine. - Stați aici.
Nu. Haide. Nu, nu, nu!
- Ce s-a întâmplat? - Cheile nu sunt acolo.
Unul dintre ei are cheile.
- Ce? - Trebuie să-i iau cheile.
- Tată, nu știi cum să pornești o mașină din fire? - Nu.
Nu știu cum să pornesc o mașină din fire.
Am făcut facultatea de medicină.
Ar fi trebuit să obții o specializare dublă.
Tipul cu cămașa galbenă,
conducea... Trebuie să-l găsesc.
- La el trebuie să fie cheile. - Tată, te rog, nu pleca.
Camionul ăla e singura noastră cale de a scăpa de aici.
- Probabil a luat-o în direcția aia.
Nu cred să fi ajuns prea departe. Ați auzit împușcăturile.
- S-au auzit din apropiere. - Nu. Nu-mi place asta.
Mer, nu-ți cer să îți placă.
Îți cer să ai grijă de Norah
și de unchiul Martin.
Poți să faci asta?
Am stația cu mine. Lipsesc doar zece minute.
Nu mai mult.
Te rog, tati. Nu poți să te rănești.
- Trebuie să ai grijă. - Hei, care e numele meu?
Supersize Nugget Nate.
Exact.
Nate, Nate. Ia-i arma.
Bine. În regulă.
- Zece minute. - Ai grijă.
Tată, te rog ai grijă.
Am nevoie de cheile alea, omule.
Tată?
Tată, ne auzi?
Tată, te rog, spune ceva.
Te rog, tată. Te rog.
Tată?
Mă auzi?
Tată, spune ceva, te rog.
Tată, mă auzi?
Mer, îl vezi?
- Nu. - Au trecut deja zece minute.
Știu, Norah.
Mer, ar trebui să mai încercăm să dăm de el prin stație.
Nu putem, Norah. Nu răspunde.
Ce? Mer, trebuie sa facem ceva.
Știu...
Mer, nu-l lăsa să intre, te rog.
Mer, nu-l lăsa.
Mer, te rog.
Mer, unde s-a dus?
Tată, te rog întoarce-te. Te rog.
Îmi pare rău, omule.
Eu sunt.
Mă auziți?
Tată, tu ești?
Recepționat. Am reușit.
Am reușit. Sunt aici.
Am luat cheile. Mă întorc, bine?
Mă întorc.
Ești bine?
Ia, unchiule Martin.
Bea niște apă.
Mulțumesc.
Poftim.
- Ce e? Ce s-a întâmplat?
Nu te mișca.
Nu te uita la el.
Nu te uita în ochii lui.
Îndepărtează-te de geamul ăsta.
Mută-te pe locul de lângă.
Stai liniștită. Sunt cu ochii pe el.
- Norah. - Mer, ești bine?
- Nu te mișca.
- Ești bine?
Nu te mișca.
Cred că suntem în regulă.
Mașina o să se răstoarne. Fetelor, ieșiți!
- Haide, Norah! Acum! - Du-te! Ieși!
Ascundeți-vă în Land Rover!
Du-te, du-te, du-te!
- M-a zgâriat! - Du-te!
Hai, nenorocitule!
Îmi pare rău, băiete.
- Norah. - Tată!
La naiba. Ce-i cu focul ăla?
- Camionul a căzut de pe stâncă. - Unde e Mer?
E înăuntru, dar e rănită.
- E rănită? - Da. Leul...
- Mer. - Tată.
- Ești bine? - Nu știu.
- Cred că da.
Unde e unchiul Martin?
Era în mașină când s-a răsturnat.
Tată, nu cred că a scăpat cu viață.
Ce?
Lasă-mă să văd.
- Dumnezeule. - E grav?
- Nu, nu, nu. Nu e grav. - Bine.
Trebuie doar să pun presiune pe ea.
- Bine. - În regulă?
- Norah, ești bine? - Da.
- Apleacă-te puțin în față. - Bine.
- În regulă.
În regulă. Uită-te la mine.
- Ești bine? - Da.
- E în regulă. - E în regulă, Mer.
- E în regulă. - Stați aici.
Martin.
În regulă, fetelor.
Încercăm să refacem traseul de ieri.
- Bine. - Nu cred că avem destul combustibil, așa că
fiți cu ochii în patru în caz că vedeți ceva
ce ne-ar putea ajuta.
- Bine? - Bine.
Mer, ești bine?
Sunt bine.
Am doar o stare de greață.
Bine. Uite...
Dacă îți vine să vomiți,
vreau să respiri adânc.
Nu vreau să-ți încordezi abdomenul.
- Bine. - Nu știu cât de adâncă este rana.
Înțelegi? Vreau să te văd c-o faci.
Arată-mi. Așa.
Uită-te în față.
Așa.
Nu, nu, nu.
- Tată, uite. - Ce?
Leii.
E turma pe care ne-a arătat-o Banji.
Da, era o școală chiar după colț.
Da, aici.
De ce ne-am oprit?
Nu vreau să rămânem fără combustibil în mijlocul pustietății.
Nu cât timp ești în situația asta.
O să văd dacă găsesc ceva să-ți bandajez rana.
- Dar, tată... - Norah, hai.
- Ar trebui să mergem mai departe. - Știu,
dar trebuie să găsesc ceva.
O trusă de prim ajutor, apă.
- Tată, o să fiu bine. - Știu.
- Nu, ar trebui să mergem. - Scumpo, știu.
Trebuie să găsesc ceva să te fac bine mai întâi.
Înțelegi?
Bine, Norah, vreau să ții asta
și să stai pe aproape. - Bine.
- Și ai grijă.
Unu', doi, trei.
Așa. Du-te, du-te, du-te.
E în regulă. E în regulă.
Tot înainte, scumpo. Nu te opri.
Haide.
- Ești bine? - Da.
Mă aude cineva?
E cineva aici?
Tată, ce este locul ăsta?
Arată ca o cabană de-a braconierilor.
Braconieri, ca cei pe care i-am văzut aseară?
Da, dar n-or să vină aici.
- Bine. - Las-o jos.
În regulă, Mer.
Vreau să respiri.
O să mă uit la rana ta.
- Bine. - Cum se simte?
- Doare. - Doare?
- Rău. - Bine.
Va trebui să găsesc ceva să bandajez rana.
Bine.
Tată, miroase foarte rău aici.
Da, știu.
- Mer, o să fie bine.
- Trebuie să găsim o cutie medicală, ceva...
- Hai, Norah.
Fii cu ochii-n patru.
Ceva care arată ca tifonul.
Du-te și uită-te acolo.
Ai găsit ceva?
- Nu. - Nu?
În regulă.
Bine.
- Dumnezeule. - Haide. Haide.
Dumnezeule, urăsc braconierii ăștia.
- Vezi ceva? - Nu.
Nimic?
- Norah. - Da?
- Pune-le pe masă. - Bine.
- Desfă-le.
Rezistă, Mer. Continuă să respiri.
Dar doare.
Știu că doare, dar...
În regulă, Mer. E rândul tău.
O să te doară puțin.
Vreau să fii curajoasă.
Mă spăl pe mâini
și o să torn puțin alcool pe rană.
Ai grijă la mână.
În regulă.
O să doară.
Pregătește aia pentru mine.
E în regulă.
Știu. Știu.
- Trebuie să torn exact pe rană.
- Bine. - Cum arată?
E o rană făcută de un animal
deci este predispusă la infecție.
Plaga e adâncă
dar nu pare să fi atins vreun organ.
- Unde e celălalt? - Nu mă simt bine, tată.
Ți-e rău? Da.
Greața e din pricina deshidratării
și a pierderii de sânge.
Dar, hei, ascultă. Ghici ce.
O să te simți mai bine.
Am câștigat niște timp.
- În regulă? - Bine.
Cred că o să fii bine.
Momentan.
Momentan. Ce?
Glumesc. Glumesc.
Bine, fetelor, ascultați. O să arunc o privire pe aici.
Poate găsesc niște apă.
Vreau să stați aici.
- Nu, tată. Ce? Nu.
Trebuie să ai grijă de sora ta. Te descurci?
Se descurcă, tată.
În regulă.
- Mă întorc imediat. - Grăbește-te, tată.
O să plecăm de aici.
- Bine?
Mer. Mer.
Haide. Haide.
Mă aude cineva?
- Trebuie să te lași în jos. - Nu pot.
Mer, trebuie să te lași jos.
Mer. Mer, lasă-te jos.
Tată!
Fetelor, stați jos! Stați jos!
Stați jos!
Sunteți bine?
Haideți. Haideți.
Trebuie să plecăm de aici.
- Stai. Pușca. - E goală.
Luați-o pe acolo. Hai.
Haide.
Haideți. Să mergem.
În regulă. Aveți grijă pe unde pășiți.
Cum ne-a găsit aici, tată?
Nu știu. Probabil a scurtat-o prin munți.
Așa.
Nu mai poți? Vrei să te duc în brațe?
- În regulă. Hai. Hai. - Doare.
Unu', doi, trei.
Așa.
În regulă.
Intră pe ușa aia de-acolo.
Hai. Înainte.
Hai să intrăm aici.
O să fiți în siguranță.
Așa.
Bine.
- Stai aici, bine? - Bine.
Tată, ce faci?
Nu se va opri.
Stați aici.
- Tată, despre ce vorbești? - Nu, nu, nu.
- Nu. - Dacă rămânem împreună,
nu vom scăpa cu viață.
- Tată! Nu. - Vreau să aveți încredere...
- Tată, nu! - Trebuie să ai încredere în mine.
Știu ce fac. Îți promit.
Ai încredere în mine.
- Bine? - Bine.
Da.
Țineți poarta asta închisă.
Ați înțeles?
Stai, tată. Te iubesc. Te rog...
Și eu te iubesc. Te iubesc.
- Te iubesc. - Te iubesc, tată.
Stați aici.
Tată, stai. S-a întors.
- Hei! - Ai grijă!
Haide.
Haide!
Nu le poți avea pe ele! Nu!
Vino și ia-mă pe mine. Haide!
Asta e. Haide.
Haide. Vino după mine!
Haide.
Ia puștile cu tranchilizante!
Duceți leii departe de el.
Domnule Nate. Sunt eu, Banji.
Unde sunt fetele?
Unde e dragostea mea?
Unde ești?
Sunt atât de fericit că te-am găsit.
Totul va fi...
... bine.
Tată.
Tată?
Ai grijă.
Te rog, tată, ai grijă.
Scumpo, ești bine?
Sunt bine.
- Norah, sunteți bine? - Da.
- Ce s-a întâmplat?
Banji a venit cu niște paznici
și ne-a găsit. - Banji?
Știam eu că îmi place băiatul ăla.
L-ai ademenit să vină în zona turmei.
Regulile junglei.
Știai că ceilalți lei l-ar fi omorât
ca să-și protejeze turma.
Încercam doar să-mi salvez fetele.
Vă iubesc atât de mult.
Și eu te iubesc.
Unchiul Martin ar fi mândru de tine.
Ar fi mândru și de tine.
O să mergem acasă în curând.
Poate ar trebui să revenim
pentru o altă vacanță cu leul.
- A scăpat? Leul? - Nu, tată.
Adică... m-a făcut praf.
Dar am scăpat cu viață.
Așa e.
Mer, ai reușit?
- Da, tată. - Arată-mi.
- Pot să văd, te rog? - Nu.
- Haide. - Haideți.
- Mer, e gata? - Da, Norah. Mulțumesc.
- Ești sigură? - Da.
- Bine. - L-ai setat?
- Da. - Mamei i-ar plăcea mult.
- Stai, tată. Ai grijă. - O să te întrec.
Te rog... ai grijă.
Bun. Asta e pentru mama.
- Dumnezeule. - Doamne Dumnezeule.
Subtitrare și adaptare - SimonaCriS Subtitrări-noi Team
Corectare punctuație și diacritice R.O.D.