Hitåt... De är här.
- Kom igen. - Snabba på nu.
Ta det till vänster.
- Ett sprang bort från flocken. - Lyssna, han är kvar.
Vi dödade hela flocken utom en hanne.
Hitta honom!
Gillra fällan igen.
- Abduya. Abduya. - Tyst.
Han är i närheten.
En riktig bjässe. Bäst vi skjuter honom, annars tar han oss.
Chipo?
Täck över snaran.
Vi drar.
Det här blir bra med pengar.
- Vänta här på de andra. - Vi möts vid skolan.
Var försiktig.
Abduya?
Abduya!
Det kommer!
Spring!
Var är du, min älskade?
Jag hittar dig inte.
- Jag behöver dig. - Begär landningstillstånd.
ZSPMV, tillstånd att landa.
Sa du nåt?
Första gången i Sydafrika?
Nej. Förra gången var i ett annat liv.
Oj, vad vackert!
Norah.
Mare.
Titta ut!
Titta!
- Gå ditåt. - Vad varmt! Ögonen svettas, pappa.
Allting svettas. Mjälten svettas.
- Mjälten? - Och svetten på mjälten svettas.
Herregud, olidligt varmt!
Jag smälter. Huden kan inte andas.
JFK till London, London till Johannesburg, Johannesburg till Polokwane -
- och från Polokwane rakt ut i ödemarken.
- Var är vi? - I bushen.
Har de fläktar som sprutar vatten?
Tjenare, Tata!
Vatten, Norah? Drick lite.
Pappa, är det säkert att han kommer?
Hoppas det, för det skulle ta lång tid med en Uber.
- Så varmt! - Vad säger du, Mare?
Kom igen! Afrika.
- Det är så varmt. - Du kan väl säga nåt?
Det är nog han. Ja, det är det!
Luftkonditionering.
- Han hittade hit! - Har man sett!
- Hur mår du, bror? - Det var länge sen.
- Hur var flygresan? - Bra.
- Kommer du ihåg Norah? - Herregud!
- Sist jag såg dig... - ...var du en liten pojke.
- Vad lång du har blivit. - Och du har blivit slängd i käften.
- Hur är det att vara tonåring, Meredith? - Jag kallas "Mare".
Här, ta emot.
Jag hjälper till.
Kom nu. Välkomna till Mopane!
Är du en sån där viltvårdare?
Jag har tvingats bli reservatets beskyddare.
Beskyddare?
Det finns stora pengar i safaribranschen. Det är kniven på strupen.
Alla är beroende av djuren för sitt levebröd.
Det här är mammas by.
Jag träffade er mamma som liten.
Vi semestrade här och då träffade jag henne och hennes vänner.
De lärde mig allt om området och väckte mitt intresse för vilda djur.
Och efter universitetet presenterade jag henne för er pappa.
Vilka minnen jag har härifrån!
Vad fint det ser ut!
Jag fick anstränga mig lite när det skulle komma främmande.
Den här vägen.
Du har verkligen skött om stället.
- Är det där din Bantam? - Jäpp.
- Har du inte lagat den än? - Jag tänkte att du skulle få göra det.
Fortsätt upp!
In där till vänster.
Tack för att vi fick komma. Vi behövde det här.
- Den här dörren? - Ja, gå in där bara.
Det är bara att sparka upp dörren om den har fastnat.
Så där ja!
Då så!
Vi får tända lite. Ni behöver inte ta av skorna.
Sen förra tjejen stack lever jag som ungkarl.
Det är dåligt städat. Ni får ursäkta.
Farbror Martin, vad är wifi-lösenordet så jag kan koppla upp mig?
Tyvärr, ni får klara er utan wifi och mobiltäckning de närmaste tio dagarna.
- Nej! Det är orättvist! - Ni överlever.
Det finns massor att se, ni kommer inte att sakna mobilen.
Vad gammalmodigt!
Damerna får bo här inne.
Sängarna ser enkla ut, men de är bekvämare än man tror.
- Har mamma tagit de här bilderna? - Har du kvar dem?
Den här lilla utbuktningen, vet du vad det är?
Det är du.
Vilka otroliga bilder!
Mamma var så ung och vacker. Var är den här tagen?
- Ute vid vägen här borta. - Fint träd. Är det ett självporträtt?
Ja, hon var jämt där så det fick heta "Amahles träd".
Hon älskade att fotografera det.
Tar du salladen?
- Vad gott det luktar! - Ja, nu är det klart.
Var är Mare?
Hon packar upp.
Hej, Mare.
- Maten är klar. - Tack.
Fick du med allt du behöver?
- Det var jag som packade din väska. - Ja, det gjorde du.
Fick jag med mig allt?
- Maten är klar. - Du sa det.
Jag vet. Jag bara...
- Är de tagna med din mammas gamla Nikon? - Vi behöver proviantera.
En del säger att det är gammalmodigt, men jag föredrar film.
- Jag älskar att plåta analogt. - De är jättefina!
- Har du sett, Nate? - Just den har jag inte sett, men...
I klass med din mamma. Samma känsla. Du är verkligen begåvad.
Jag har sökt till Tisch School of the Arts i New York.
- Är det en känd utbildning? - Det är den bästa.
- Du kommer att komma in. - Tack, hoppas det.
- Hon ville inte bli läkare som sin pappa. - En läkare i familjen räcker.
Jag älskar hennes bilder, det säger jag jämt.
Jag gillar den på kylskåpet hemma. En blå bil med en byggnad i bakgrunden.
Bilen är inte blå utan röd.
- Den är väl inte röd? - Jo då, bilen är röd.
- Och den bilden tog jag för fem år sen. - Förlåt, jag menade röd.
Och vad sysslar den här unga damen med nuförtiden?
Just nu funderar jag på psykologi. Kanske familjeterapi.
- Det kan behövas. - Är det nåt du stör dig på, Mare?
På tio minuter har han intresserat sig mer för mitt plåtande än du gjort på ett år.
Ungefär lika mycket tid som du ägnade åt mamma sista året hon levde.
Hon blev sjuk. Du missade det.
- Du hade redan övergivit oss. - Det stämmer inte. Jag försökte.
Mamma och jag var överens om att separera och sen blev hon sjuk.
- Norah, gå inte nu. - Jag går efter henne.
Norah!
Jag borde inte ha tagit upp det där. Inte inför Norah.
- En flaska till medan vi kan stå upp. - Jag gillar din framförhållning.
När jag har haft det svårt -
- har det hänt, när nöden så har krävt -
- att jag har krupit omkring i huset i jakt på en flaska.
I huset? Ute på gården, då?
- Ute på gården, då? - I trädgården, helt klart.
Det blev för mycket. För starkt. Jisses!
- Skål, min vän. - Skönt att ha dig här igen.
Får jag fråga dig en sak?
Varför kom du inte till begravningen?
- Vill du ha ett ärligt svar? - Ja.
Jag ville inte se henne bli begravd på en cementerad kyrkogård i New York.
Jag pallade helt enkelt inte och jag tror inte att det var hennes önskan.
Och nu pratar vi inte mer om det.
Mare har rätt.
Kom igen, hon har det jobbigt.
Ja, och hon bråkar.
Precis som sin mamma.
Jag skulle göra vad som helst för att få bråka med den kvinnan igen.
Nu är min fru borta. Mare är borta.
Och Norah hänger på en skör tråd.
Jag missade alla signaler i mitt äktenskap.
Jag missade alla signaler med mina barn.
Jag missade tecknen på hennes cancer.
Det var inte ditt fel. Så funkar det inte.
Jag är läkare och jag vet hur döden ser ut.
Och döden gick hela vägen fram till huset där mina barn och fru låg och sov -
- bankade på dörren och vet du vad? Jag var inte hemma.
Inte hemma så att jag kunde se döden i vitögat och säga "nej"...
"Nej, du får inte ta henne."
Jag har svikit tjejerna. Fattar du?
- Därför är vi här. - Sluta plåga dig själv, Nate.
Cancern var obotlig. Det fanns inget du kunde göra.
Jag var inte där.
Ja, samma ställe som senast.
I dalen vid den övergivna skolan. Tack, Banji.
- God morgon! - Hur är det med skallen?
- Lite dimmigt. - Samma här. Är allt som det ska?
Jäpp. I dag ska ni få en VIP-rundtur. Vi åker genom reservatets privata område.
- Inga turister. Bara vi och naturen. - Det är inte din keps!
- Mitt namn står ju här. - Du har bara skrivit dit ditt namn.
- Den är min. - Nej!
- Farbror Martin sa god morgon. - God morgon.
- Det är min keps! - Jag packade den.
- Här, så är hattproblemet löst. - Den är för liten för din tjocka skalle.
- Redo för safari? - Ja, vart ska vi?
Ut och se några av jordens mest fantastiska djur.
Vi har Milkshake Mare, vi har Mini Nugget Norah.
Vi har McDouble Martin och supersize Nugget Nate.
Titta, en vattenbock.
- En giraff! - Vad gulliga de är!
Där är den gamla skolan. Banji väntar här nånstans.
Har de byggt en skola mitt bland bergen?
Ja, för familjerna som arbetade i gruvan på andra sidan.
Men koppargruvan sinade, så skolan stängdes.
Där är vår guide.
Håll er nära bilen.
- Banji. - Hej, Martin.
- Jisses! - Det här är fantastiskt. Tack.
Nate, det här är Banji. - Banji, Nate och hans döttrar.
Det här är Norah och Mare. - Jisses, vad fint!
- Banji, följer lejonflockarnas rörelser. - Det är ett fantastiskt jobb.
- Tack. - Där uppe har vi Nandi-flocken.
Den har namnet efter den magnifika honan ni ser mitt i flocken.
Hannarna är Kuda och hans bror Kawe.
- Kawe? - Ja, Kawe.
- Är vi säkra här? - Ja, de äter rester av bytet från igår.
- Så häftigt! - Vi går närmare...
Ingen fara. Han talar bara om att han är här.
I lejonflocken är det honan som jagar medan hannen skyddar flocken.
- Från vad? - Oftast andra lejon.
Om ett lejon som inte hör till flocken kommer för nära, går de till attack -
- och sliter det i stycken.
Sådan är djungelns lag. Och det är den enda lag som gäller här.
- Vad är det för gevär? - Ett bedövningsgevär, utifall att.
Hoppas vi inte behöver använda det.
- Ska vi sätta igång? - Så du stoppar i den där?
De brukar ge sig på den minsta så du kan behöva den här.
- Nej, jag skojar bara. - Den är inget för dig.
Du ska väl inte gå dit?
- Vad ska han göra? - Gå fram till dem.
- Mare? - Jag ska bara ta några bilder.
- Måste du alltid vara så våghalsig? - Det är ingen fara.
- Vad gör han? - Visar dem att han inte är rädd.
Han har fött upp dem och sen släppt ut dem när de var stora nog.
Vänta här.
Hej på er, mina killar.
Jag ser er.
Ta det vackert nu.
Vilken stor kille!
Ta det försiktigt, Kuda. Inga hårda tag nu.
Vill du också ha en kram?
Vänta lite nu... Vad har hänt med tjejen?
Vad är det med Nandi?
Nandi?
Är allt väl?
Seså, seså...
Jag vill bara se vad det är med tassen.
Låt mig få se vad det är. Jag ska bara ta en titt på tassen.
Okej, jag går.
Banji.
Hon har ett sår på tassen. Det kan vara ett skottsår.
Men det går inte att komma nära nu.
Försök få tag på en veterinär.
Det är för många vha zwimi nu.
- Vad är vha zwimi? - Tjuvskyttar.
Illegala jägare.
- Det här var fint, farbror Martin. - Du ska alltid utmärka dig.
- Vill du hälsa på dem? - Kom igen, pappa.
- Krama ett lejon och låt Mare ta en bild. - Pappa kramas inte.
- Han fistbumpar. - Jag kramas visst.
Jag ska skaffa hjälp.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Hej då, Banji. - Nate.
Dr Nate, bror.
Vad hände? Ledarhonan verkade lite grinig.
Ledarhonan är skadad.
- Hur då? - Tjuvskyttar.
Det ligger en tsongaby en bit bort. Är det okej att stanna till där?
- Jag ska höra om nån har sett nåt. - Visst, inga problem.
Tror du nån där har sett vad som hände?
Ja, sett eller hört nåt ovanligt.
- Sista chansen för en lejonkram. - Nej tack.
Tjuvjakten har blivit värre. Förr var det bara elefanter och noshörningar.
- Nu jagar de också lejon. - Varför?
De säljer tänder, klor och även bendelar på svarta marknaden.
- Fruktansvärt! - Det finns en marknad för det.
- Bendelar? - Ja, det är inte klokt.
- Jag läste om antitjuvjägare på nätet. - Sluta!
- Vad är det? - Har du läst om antitjuvjägare?
Och vad stod det, Norah? Vad läste du?
Att folk har jagat tjuvskyttar och dödat dem.
Du har väl hört talas om det, farbror Martin?
Jo...
- Jobbar du med antitjuvjakt? - Vi försöker skydda djuren på alla sätt.
Det här är ingen turistby.
Tänk på att folk faktiskt bor här.
Var så artiga ni kan. Kanske ett glas i baren? En återställare.
Mare, du kan ta bilder men fråga först.
Tsongafolket är oerhört vänliga människor. De talar en variant av venda.
Mamma undervisade oss i det innan hon dog.
- Förstår du tshivenda? - Jag förstår tshivenda.
- Snyggt, det låter riktigt bra. - Tack, pappa.
Var är alla?
- Hallå? - Hallå?
- Norah, här finns getter! - Glöden är varm.
Hej, lilla get.
Ser de inte ut som dalmatiner?
- Du kan inte plåta här. Sluta, Mare. - Varför då?
Sluta!
- Så söta! - Tror du Martin dödar tjuvjägare?
- Vad tror du själv? - Enligt artikeln gör antitjuvjägare det.
Norah, du kan inte bara gå iväg så där. Kom nu.
- Skrämmer det dig? - Nej, jag har ett rikt känsloregister.
- Du ser rädd ut, Norah. - Jag är inte rädd, Mare.
Gå inte för långt bort. Håll er i närheten.
Martin, vi drar härifrån.
Okej.
Herregud! Nate, gå till tjejerna.
Gå till tjejerna! Låt dem inte komma in hit!
- Vad är det, pappa? - Ingen fara. Stanna här.
Martin?
Gode Gud...
- Ni måste gå... Ni får inte se det här. - Vad har hänt?
Gå härifrån bara. Jag kommer strax.
Vad har hänt här?
Jag har ingen aning.
Några av dem är mina vänner!
Helvete... Vad har gjort det här?
Allt talar för att det var ett lejon, men kattdjur gör inte så här.
Jag har hört skrönor, men aldrig sett ett lejon göra så här.
- Är det nån som lever där borta? - Nej.
Fy fan... De flesta som bor i byn är kvinnor och barn.
- Har resten kommit undan? - Hoppas det.
Det här är illavarslande. Det borde redan vimla av hyenor här.
Vad betyder det?
- Att vad som nu gjorde det här... - ...är kvar här i närheten.
Jag hämtar geväret. Hämta tjejerna.
- Mare! - Vi måste härifrån.
- Var är din syster? - Jag vet inte. Hon lekte med getterna.
- Norah gick strax bakom mig. - Vad menar du?
- Norah! - Norah, älskling, vi måste åka nu!
- Norah! Hon kanske gömmer sig... - Vad snackar du om?
- Norah, vi åker nu! - Kom nu!
Ditt jobb var att ta hand om din syster!
- Norah! - Kom igen!
Leta där borta!
Norah! Norah, hör du mig?
Norah!
Hjälp, Mare!
Hör du mig?
Fan!
- Var är du? - Pappa!
Älskling, hur är det?
Har du gjort dig illa? Se på mig!
Banji, nödsituation i byn.
Banji, kom. Det är Martin. Är du kvar på fältet?
- Norah, det är ingen fara. - Berget blockerar radiosignalen.
Det finns en guidestuga sex kilometer längre fram. Jag kör dit.
- Pappa, jag vill åka hem. - Det ska vi göra.
- Du får ringa nån hemifrån sen. - Det bor 15 familjer i den byn.
- Jag tänker inte lämna dem i sticket. - Tror du att några lever?
Jag vet inte. Vad var det? Vänta, vad var det?
Sakta ner.
Nu stannar ni i bilen.
- Vad ska han göra? - Det är lugnt.
Mutende.
Martin! - Jag kommer strax.
Hur många lejon var det?
Han är från byn. Han behöver hjälp. Håll flickorna i bilen.
- Hur är det med honom? - Han klarar sig. Stanna i bilen.
Han heter Mutende.
Han och några till försökte skjuta lejonet.
- Har du en förbandslåda? - I bilen.
- Diabolo? Vad säger han? - Diaboro. Det betyder "djävul".
Mutende, försök slappna av nu.
Vad är det?
- Nej, Martin. - Gå till tjejerna.
- Jag ska hjälpa dig. - Nate, gå till bilen!
Vi måste ta honom härifrån! - Vänta här. Jag är strax tillbaka.
- Pappa! - Var är förbandslådan?
- Det ska finnas en förbandslåda här. - Pappa!
- Var det ett lejon? - Ja, men ta det lugnt.
- Vad händer? - Farbror Martin är där ute...
- Anropa nån på radion. - Martin sa att det är radioskugga.
- Skit samma! Försök kontakta nån. - Men vad ska jag säga, pappa?
Säg att vi är tre kilometer utanför tsongabyn.
Säg att en man är skadad och säg... Behåll lugnet bara.
Hur är det?
Ge inte upp.
Kom igen.
- Det är ingen fara. - Vad var det?
Martin!
Hallå!
Pappa, kom tillbaka!
- Okej. - Pappa!
Jag går ut. Stanna här, andas lugnt. Stanna och andas lugnt. Var inte rädd.
Martin, är du här?
Martin!
- Pappa! - Helvete!
In i bilen! Skynda dig in i bilen!
Är ni oskadda?
Lägg dig ner, Norah!
Ligg lågt. Det är okej nu.
Flytta dig, Mare!
Sätt dig vid ratten, Mare!
Kör! Kör!
Akta mannen!
Är du oskadd, Mare? Har du gjort illa dig?
Var är lejonet?
Norah...
Andas lugnt och fint. Långsamt.
Precis så. Det går bra.
Jag är så ledsen, älskling.
Vad fan hände?
Är det kvar?
- Akta så du inte skär dig. - Sitt still.
- Lejonet krossade rutan. - Flytta dig.
- Vad hände med farbror Martin? - Aj, mitt ben!
Vi måste skaffa hjälp.
Kom igen...
Starta nu.
- Sitter vi fast här? - Nej, vi ska ta oss härifrån.
- Nån hittar oss. - Det vet vi inte!
Den här delen av reservatet är privat.
Och radion är död, pappa.
- Vet vi ens var vi är nånstans? - Lugna dig, Mare.
Sluta nu.
Tänk om den där besten är kvar?
- Det kan vara kvar här. - Hon har rätt.
Vi kom inte så långt. Det kan vara kvar.
- Nate, kom. - Var är komradion?
Nate, hör du mig?
- Hej, Martin. - Hör du mig?
Ja, vi hör dig.
- Hör du oss? - Ja, jag hör er.
Vad hände?
Jag... är illa däran, bro.
På vilket sätt? Vad hände?
Lejonet...
Lejonet dök upp från ingenstans.
Jag kan inte stå upp.
Mitt ben är söndertrasat.
Jag förlorar mycket blod och svimmar snart.
Är tjejerna och Mutende okej?
Mutende överlevde inte.
Men tjejerna är okej. Vi är här.
Men jeepen...
Den startar inte.
Jag vet inte vad jag ska göra. Jag har ingen aning.
Stanna där ni är. Nån kommer dit.
Håll er i bilen. Jag ser... Jag ser...
Jag ser stjärnor och känner mig yr.
Martin, lyssna på mig. Du kommer att hamna i chock.
Du måste stoppa blödningen.
Ta av dig livremmen, vira den runt benet och dra åt så hårt du kan.
Det har jag redan gjort. Det hjälper inte.
Han slet upp ett sår hela vägen in till benet.
Är det så illa? Okej.
Har du din Zippotändare på dig?
Ja, det har jag.
Okej, nu vill jag att du tar fram kniven.
Du kommer inte att gilla det här, men du måste värma bladet så hett som möjligt.
Hett så in i helvete. Sen lägger du bladet mot artären.
Du måste göra det när bladet är hett. Vi måste stoppa blödningen.
- Vi måste hämta honom. - Lugn, Mare.
- Har du hettat upp bladet? - Ja.
Säg till när du är klar.
Jag gör det nu.
Jag hörde dig! Jag hörde dig!
Du är i närheten. Lyssna nu.
Jag försöker ta mig till dig.
- Är han okej? - Hör du, Martin? Jag kommer till dig.
Pappa...
Svar nej, Nate. Jag är inte ensam.
- Va? - Han stirrar på mig.
Stirrar lejonet på dig? Varför gör han det?
- Pappa, vi måste hjälpa honom. - Vänta.
Den jäveln stirrar rakt på mig.
- Pappa, vi måste ta oss dit. - Det låter illa. Vad händer?
Det där låter verkligen onaturligt.
Man skulle kunna tro att jag är betet.
Vi kommer och hämtar dig. Du dör om du stannar där.
Han förblöder, pappa.
- Vi löser det här på nåt sätt. - Vi kan inte lämna honom där!
Du förstår inte. Vi inkräktar på hans revir.
Gör ingenting, Martin.
- Jag måste tänka lite. - Vi har ju bedövningsgeväret.
Hämta det. - Martin, jag kan inte lämna dig där.
- Ser du det? - Nej.
Hittar ni det inte? - Norah, flytta på dig.
- Akta ditt ben. - Flytta er.
- Vänta, pappa. Ditt ben är upprivet. - Fan också...
Inte så farligt. Det har slutat blöda. Bara ett ytligt sår.
Har ni hittat det? Det kan finnas i den här boxen.
Den är låst.
- Sitter det en nyckel där? - Nej.
Titta i handskfacket.
Inget där.
Nu då!
- Hur gick det? - Bara bra.
Akta fingrarna.
Vad gör vi nu?
Här är det.
- Vet du hur man sätter ihop det? - Det vet jag.
- Hur kan du veta det? - Jag såg när Banji gjorde det förut.
Vet du hur man använder den här? Man håller in knappen bara när man pratar.
Hur gör man nu? Hur gjorde Banji?
- Siffrorna ska vara här. - Martin, hör du mig?
- Skruva nu. - Martin, hör du mig?
- Är du kvar? - Jag är här.
Om vi skjuter besten med bedövningsgeväret kan vi hinna ta dig därifrån.
Nej, nej, nej. Det är en usel idé.
Vi måste försöka.
Lejonet är inte kvar. Jag ser det inte. Han har dragit vidare.
- Va? - Stanna i bilen.
Vi har inget alternativ, Martin.
Du har bara ett skott.
Om du träffar, så har vi några timmar på oss.
Vi kan inte bara lämna dig där.
- Helst ska du stå ovanför lejonet. - Öppna takluckan.
- Nej, inte den. - Vänta, pappa.
- Stanna i bilen. - Okej.
Var försiktig.
Håll er borta från den krossade rutan.
- Räck mig geväret. - Här.
Anropa Martin och fråga vad jag ska hålla utkik efter.
- Vad ska han leta efter? - Rörelser, allt som kastar en skugga.
- Vad sa han? - Håll utkik efter skuggor.
En skugga som rör sig.
- Ser du nåt? - Nej.
- Ser du det? - Vänta lite.
- Fråga var han är. - Fråga efter landmärken av nåt slag.
Finns det nåt landmärke i närheten så att han kan hitta dig?
- Kan han se jakttornet? - Vad sa han?
- Leta efter ett jakttorn. - Hur ser ett sånt ut?
- Det ett trätorn byggt av människor. - Det är ett trätorn byggt av människor.
Jag ser inget sånt.
- Jag ser ingenting. - Pappa, det är där borta!
Var då? Jag ser inget.
Jo, nu ser jag det! Sitt still i bilen!
Vart ska du?
- Vart fan ska du? - Leta upp farbror Martin. Han är döende.
- Jag ska bara se om jag kan hitta honom. - Jag gör det!
Lejonet är här!
Spring, Mare!
- Ge mig en ny pil snabbt! - Här.
Håll dig borta, Mare!
Pappa, svara!
Pappa, geväret är på andra sidan!
Bort från rutan, Norah!
Pappa, hjälp mig!
Pappa, ta geväret! Skynda dig!
Farbror Martin, jag kommer.
Hur mår du? Jag ska hjälpa dig till bilen.
- Du skulle stanna i bilen. - Nu går vi.
- Pappa, är du oskadd? - Ja, och du?
- Är det borta? - Ja.
- Okej... Allt väl? - Ja.
- Bra jobbat. - Tack.
Veva upp rutan.
Mare!
Mare, kom tillbaka! Mare, hör du mig?
Jag hämtar din syster.
Mare?
Pappa? Norah?
Mare, kom.
Martin, allt väl?
Ja. Vad hände med lejonet?
- Din syster stack en pil i röven på det. - Gjorde hon?
Jajamen.
Vi är snart framme.
Lite till bara.
- Det är bra. - Lugn, farbror Martin.
Det är snart över.
- Mare, ge mig tången. - Vilken?
Den, ja. Kläm åt här.
Kläm åt ordentligt och släpp inte taget.
Norah, se om du hittar suturer i förbandslådan. Säg vad som finns där.
Det finns nylon, silke och polypropylen.
Ge mig 16 mm silke.
- Här finns bara 18 mm silke. - Det får duga.
Du måste ha rena händer. Torka dem med en alkoholservett.
Sen ger du mig paketet med nålen uppåt.
- Hur går det, Mare? - Han blöder jättemycket.
- Hur går det, Norah? - Okej.
Han svimmar snart, men det är ingen fara.
Andra hållet. Vänd på den.
Bra jobbat.
Där har jag den.
Nu kan du släppa.
Bra jobbat, tjejer.
Vad hände med lejonet?
Det lär inte vakna på ett par timmar. Då är vi inte kvar här.
Är det samma lejon som dödade alla i byn?
Troligtvis.
Norah, satte du verkligen en pil i den där besten?
Ja.
- Pappa... - Bedövningen har redan slutat verka.
- Ingen panik nu. - Den skulle ju sitta i flera timmar.
Är det någon som hör oss? Vi behöver hjälp.
Om nån hör mig, var snäll och svara.
Vi kan bli kvar här ett tag.
Jeepen är död och så länge besten är kvar måste vi ransonera vattnet.
Hur mycket har vi?
Det som finns i de här fyra flaskorna.
- Det räcker inte långt. - Jag vet, men det får räcka till imorgon.
- Imorgon?! - Nån kommer att hitta oss. Jag lovar.
- Lova inget du inte kan hålla igen. - Vad pratar du om?
Den gången när du lovade Norah att mamma inte skulle dö.
- Nu är du orättvis. - Norah var så lycklig den kvällen.
Hon försäkrade mig att mamma skulle bli frisk, för det hade du lovat.
Kan du aldrig hålla käften? Du snackar hela tiden!
Lyssna nu.
- Kan ni sluta bråka nu? - Hörde du, Mare?
- Norah, se på mig. - Förlåt.
- Det finns inget att förlåta. - Jag tror dig inte.
Jag trodde att ni skulle bli ihop igen.
Jag med.
Förlåt.
- Hej. - Säg att jag ligger i min säng.
Du ligger hemma i din sköna säng.
Drick lite.
Försiktigt, inga häftiga rörelser. Så där ja...
- Är tjejerna oskadda? - Ja.
Tack och lov. Vad hände med lejonet?
Bedövningen gick ur snabbt, men jag har inte sett det sen det blev mörkt.
Det kanske gav upp.
Kanske...
...kanske inte.
Alla vet att ett sårat lejon är farligt men jag har aldrig sett nåt liknande.
Upprepat dödande utan att äta bytet -
- anfall mot en bil... Lejon beter sig inte så.
Det är som om han vet vem fienden är.
- Vad menar du? - Tjuvskyttarna.
De skjuter lejonen, splittrar flocken och sen...
Du vet... Nu slår de tillbaka.
Det här lejonet löper amok för att de dödade hans flock.
Och nu ger han sig på oss alla.
Jag måste få mina döttrar härifrån.
Radion fungerar inte. Vi har inget vatten.
Jag är ledsen, jag kan inte hjälpa dig. Jag har knappt känsel i benet.
Du kan inte ge dig ut själv. Du är långt ifrån all hjälp.
Det bästa du kan göra är att stanna här och invänta hjälp.
Utan vapen står det mellan dig och honom -
- och den striden kan inte du vinna.
Du har tagit väl hand om tjejerna idag.
Amahle skulle ha varit stolt över dig.
Gå inte.
Hallå, har ni druckit upp vattnet?
Varför drack ni...
Mare?
Mare!
Norah!
Martin, var är tjejerna?
Hallå, var är ni?
Vad i...
Mare och Norah!
Vad i...?
Mare!
Nathaniel.
- Nathaniel. - Jag behöver dig nära mig.
Hur är det med dig?
- Amahle? - Hur är det med dig?
- Mare. - Vad är det?
Jag älskade er mamma.
Jag älskade henne av hela mitt hjärta. Det lovar jag.
Men det räckte inte.
Jag trodde jag hade mer tid.
Att jag kunde lösa det.
När jag ser på dig ser jag hur lik du är henne.
Du måste förlåta mig.
Kan du göra det?
- Vad var det? - Vet inte. Stängde du av radion?
Nej, det gjorde jag inte. Det kanske är nån som har hört mig.
- Det kanske är räddningspatrullen. - Jag får höja.
Hör du dem?
- Vad säger de? - Hör ni oss?
Säg var vi är.
Jag hör inte vad de säger. - Hör ni oss?
Är det de? Är det det?
De måste ha hört oss.
Varför är de beväpnade?
Det är tjuvskyttar. Vad som än händer, stanna i bilen.
Stanna i bilen.
Läget? Ta det lugnt.
- Du ska ta det lugnt. - Okej.
Vi behöver hjälp. Vi blev överfallna.
Är du amerikan? Du är långt hemifrån.
- Vilka är de? - De är mina döttrar.
Min vän är skadad och behöver hjälp.
Ni ska inte vara här. Här är farligt.
Jag vet. Jag blev överfallen. Vi behöver hjälp att komma härifrån.
- Vad överföll er? - Ett lejon. Det har dödat byborna...
Det är hannen som kom undan.
- Han tillhörde flocken vi dödade igår. - Vi behöver komma härifrån.
- När såg du lejonet? - Ett par timmar sen.
- Bror, kan jag betala för er hjälp? - Du är inte bror med oss!
- Jag menar inte... Ni är tjuvskyttar, va? - Vi tar amerikanska dollar.
Jag säger inget... Sänk vapnet. Det är mina döttrar. Ta det lugnt.
- Betalar du med amerikanska dollar? - Ja, jag kan betala.
- 5 000 amerikanska dollar. - Javisst.
Vi måste lossa en last innan vi kör till byn.
Tack för hjälpen. Jag säger ingenting.
- Är det tre personer i jeepen? - Ja.
- Pappa, vad händer? - De ska hjälpa oss härifrån.
- Vad fan är det här?! - Pappa!
Jag vet vem han är! Han är antitjuvjägare!
Sänk vapnet!
- Han dödade tre av mina mannar! - Ta det lugnt nu.
Rör henne inte!
- Håll honom där! - Ligg kvar!
Sluta! Det kommer!
Norah, kom hit!
Kom hit!
Vi sticker härifrån.
In i bilen. - Du också, Mare.
Det här är vår chans. Ta med vatten och och förbandslådan.
Jag backar hit deras bil så att vi kan flytta över farbror Martin.
Nej, nej, nej...
En av dem måste ha bilnycklarna på sig. Jag måste få tag på dem.
- Kan du inte tjuvkoppla en bil? - Nej.
Jag kan inte tjuvkoppla bilar. Jag läste medicin.
- Du borde ha pluggat teknik också. - Det var killen i gul skjorta som körde.
Han måste ha nycklarna. Det är vår enda chans att komma härifrån.
Han gick ditåt och är nog i närheten av skotten att döma.
- Jag gilllar det inte. - Du måste ta hand om Norah och Martin.
Jag är tillbaka om tio minuter.
Var försiktig, pappa.
- Vad heter jag? - Supersize Nugget Nate.
- Nate, ta hans vapen. - Okej.
- Tio minuter. - Var försiktig.
Snälla pappa, var försiktig.
Jag behöver bilnycklarna.
- Pappa? - Fan också...
Pappa, hör du oss?
Snälla, säg något. Snälla pappa.
Pappa?
Hör du mig? Snälla, säg nåt.
Pappa, hör du mig?
- Ser du honom? Det har gått tio minuter. - Jag vet, Norah.
- Vi får anropa honom igen. - Han svarar inte, Norah.
Vi måste göra nåt...
Släpp inte in honom!
Vad händer?
Mare, vart tog han vägen?
Pappa, kom tillbaka.
Förlåt mig.
Det är jag. Hör ni mig?
- Är det du, pappa? - Ja, allt har gått bra.
Jag kommer tillbaka nu.
Hur mår du? Drick lite vatten, farbror Martin.
Tack.
Vad är det?
Rör er inte.
Se honom inte i ögonen. Håll dig borta från sidorutan.
Sätt dig i förarsätet.
Håll er lugna.
Norah, rör dig inte.
- Du måste sitta still. - Det är nog lugnt nu.
Bilen tippar över kanten! Ta er ut och göm er i Land Rovern!
- Ut ur bilen, Mare! - Han bet mig!
Din jävel!
Jag är ledsen.
Norah!
- Vad är det som brinner? - Bilen tippade över.
- Var är Mare? - Här, men lejonet bet henne.
- Mare, är det okej? - Jag vet inte, jag tror det.
- Var är farbror Martin? - Han var kvar i bilen.
- Jag tror inte att han klarade sig. - Va?!
- Få se på dig. Herregud... - Är det illa?
Nej, det är inte så farligt. Jag ska lägga ett tryck på det.
Är det bra med dig, Norah?
Luta dig lite framåt. Så där ja.
Se på mig.
Går det bra så?
Det är ingen fara.
Vänta här.
Martin.
Vi försöker åka tillbaka samma väg som vi kom igår.
Vi har ont om bensin, så håll utkik efter nåt vi känner igen.
Hur går det, Mare?
Bra, men jag mår lite illa.
Okej, lyssna på mig.
Du måste undvika att kräkas. Andas igenom det.
Jag vet inte hur djupt såret är.
Andas nu. Gör som jag säger. Håll blicken på horisonten.
Titta, pappa! Lejonen!
- Det är flocken Banji visade oss. - Det låg en skola här nånstans.
- Varför stannar vi? - Jag är orolig för ditt tillstånd.
- Jag behöver nåt att lägga om såret med. - Men vi måste köra vidare.
Det måste finnas en förbandslåda i skolan.
- Jag klarar mig. - Jag vet, älskling.
Men jag behöver göra nåt åt såret.
Norah, du får ta det här. Håll dig nära mig. Var försiktig.
Ett, två, tre.
Så där, nu går vi.
Det är ingen fara.
VHUTALISKOLAN
- Går det bra? - Ja.
Hallå? Är det nån här?
- Vad är det här för ett ställe? - Ett tillhåll för tjuvskyttar.
- Såna tjuvskyttar vi såg igår kväll? - Ja, men de kommer inte hit.
Ställ undan geväret. - Okej, Mare.
Jag ska ta en titt på såret.
- Hur känns det? - Det gör ont.
Jag behöver nåt att lägga om det med.
- Det luktar illa här inne. - Jag vet.
Du kommer att klara dig.
Vi behöver hitta...
...en förbandslåda av nåt slag.
Håll ögonen öppna, Norah.
Leta efter nåt som liknar gasbinda. Titta där borta.
- Hittar du nåt? - Nej.
Milda makter...
Jag hatar tjuvskyttar.
- Ser du nåt? - Nej.
Norah, lägg de här på bordet. Öppna dem.
Okej, Mare. Det här kommer att göra ont.
Du får bita ihop.
Jag tvättar händerna och häller alkohol i såret.
Akta handen.
Det kommer att göra lite ont nu.
Var beredd med den.
Jag måste rengöra såret.
- Hur ser det ut? - Djurbett infekteras lätt.
Såret är djupt -
- men inga organ verkar skadade.
- Jag mår illa, pappa. - Mår du illa?
Det beror på att du är uttorkad och har förlorat blod.
Men du kommer att bli bra. Vi har vunnit lite tid nu.
Allt ser bra ut.
- För tillfället. - Va?
Jag skojar bara.
Jag ska se om jag kan hitta vatten. Du stannar här.
- Ta hand om din syster. - Det är lugnt, pappa.
Jag är strax tillbaka. Sen drar vi härifrån.
- Mare... - Det går bra.
Är det nån som hör mig?
Du måste sätta dig ner.
Pappa!
Rör er inte!
Är ni oskadda? Kom, vi måste härifrån.
- Ta geväret. - Ingen ammunition kvar. Gå den vägen.
- Snubbla inte. - Hur hittade han oss?
Vet inte. Han måste ha genat över bergen.
Det är bäst om jag bär dig.
Var beredd nu. Ett, två, tre.
Gå in i huset där.
Kom igen.
Här inne är du i säkerhet.
- Sitt här. - Okej.
Vad ska du göra?
Han ger sig inte. Ni måste stanna här.
- Vad menar du? - Vi måste sära på oss.
- Nej, pappa! - Ni måste lita på mig.
Jag vet vad jag gör.
Lita på mig.
Okej.
Se till att den här grinden är stängd.
- Pappa, jag älskar dig. - Och jag dig.
Jag älskar dig också. Stanna nu här.
Vänta... Lejonet är tillbaka!
- Hallå! - Var försiktig.
Kom igen!
Du får inte ta dem! Kom och ta mig!
Kom igen bara!
Följ efter mig! Kom igen.
Hämta bedövningsgevären!
Få bort lejonen från honom!
Mr Nate, det är Banji. Var är flickorna?
Var är min älskling?
Var är du?
Jag så glad att jag hittade dig.
- Allt kommer... - ...att ordna sig.
Pappa?
Ta det försiktigt.
Pappa, ta det försiktigt nu.
- Är det bra med dig, älskling? - Ja.
- Norah? - Ja, det är bra med oss.
- Vad hände? - Banji och några viltvårdare hittade oss.
Banji? Jag har alltid gillat honom.
Du lurade in besten på flockens revir. Där råder djungelns lag.
Du visste att de andra lejonen skulle döda den.
Jag försökte bara skydda mina tjejer som jag älskar så mycket.
- Vi älskar dig också. - Farbror Martin hade varit stolt över er.
Han hade varit stolt över dig också.
- Vi reser hem snart. - Vi får hälsa på lejonet en annan gång.
- Överlevde han? - Nej.
Han skadade mig ordentligt.
Fixar du det här, Mare? Får jag se?
- Låt mig se. - Sluta nu.
- Blir det bra, Mare? - Ja, Norah.
- Säkert? - Ja.
- Mamma kommer att älska det. - Var försiktig.
- Här? - Det här är till mamma.
Översättning: Per Sellius Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic, UIP AB