Ahoj. To asi nebude možné, lebo som v práci.
Dnes to asi nestihnem.
To si ľahko nasadíš.
Topánky sú fajn.
Takže toto.
- To je lepšie. - Skvelá látka.
Krása, dokonalý lesk.
Vraj sa podobám na Kaiu.
- To ona na mňa. - Hej.
- Ste rovnaké. - Bola som prvá.
Presne tak.
Podľa mňa to je Dior. Štýlové.
- Šik? - Šik.
Potrebuješ spoločnosť, Linda?
Prišli ma merať.
Keď budeš hotová...
Ten foťák je ako z 90. rokov!
Odkiaľ to je?
Ako znie definícia slova „supermodelka“?
Neviem.
Rada nazývam veci ich pravými menami, jablko je jablko,
modelka je modelka.
Christy je najkrajšia.
Nikdy som o tom nesnívala.
Len sa to stalo a bolo to lepšie, ako som čakala.
Je to klasická kráska.
Vidíte naše fotky,
takže máte pocit, že nás poznáte.
Ale tie fotky sú bez slov.
VOGUE Naomi ako MAMA
Ľudia vidia len fotky, nevedia, aké sme vo vnútri.
Majú úplne inú predstavu o tom, kto sme.
Naomi...
...je divoká bohyňa.
Boli sme fyzické stvárnenie moci.
Vyzerali sme ako silné ženy.
Pozreli sme sa do zrkadla a začali sme tomu veriť.
Bola som ambiciózna, chcela som
niečo dokázať, ale nevedela som čo.
Dostala som ale šancu.
Cindy bola typické americké dievča.
Bola jednou z prvých, ktorá začala plánovať budúcnosť,
v ktorej bude mať aktívnejšiu rolu.
Bolo to, ako keď sa vám splní sen, ktorý môžete prežívať stále znova.
VOGUE JESENNÁ MÓDA
Linda je chameleón.
Bola čímkoľvek, o čo ju fotograf požiadal.
Ja som snívala o kariére modelky. Nik ma neobjavil.
Vybrala som si to.
Museli sme si to celé vydrieť.
Bolo to šialené, veď sme neboli The Beatles!
O 50 rokov poviem, že to boli skvelé časy.
Priateľstvá si určite udržím.
Toto sú moje dievčatá.
S nimi som to prežívala.
To znamená byť supermodelkou.
SUPERMODELKY
MESTO NEW YORK
- Čau! - Ahoj.
Ahoj.
- Ahojte. - Ahoj.
- Ako sa máš? - Ešte sa to dá.
Tu si mal svoje nahrávky.
Áno.
- Sú hore? - Asi.
Opatrne.
- Linda, ty budeš tu. - Vedľa nej?
Dajte sa chrbtom k sebe.
- Bližšie. - Ešte bližšie?
Dobre...
Môžete byť znova modelkami.
Nezmenili ste sa.
- To je výborné. - Zdvihnem ťa, Turly.
- Dobre. - Áno.
- Ty mňa alebo ja teba? - Myslím, že...
Ja to nedám.
Nechcem jej ublížiť.
- Naozaj. - Ideme.
- Poďte bližšie. - Bez ujmy.
Bližšie.
- K tebe? - Ešte.
Stačí, to je ono.
Dobre.
Zdvihnem ťa, pripravená? Raz, dva, tri.
Bože!
- Ešte raz, ušlo mi to. - Choď potom na masáž.
- Raz, dva, tri. - Dobre.
Keď som začala, bola som veľmi mladá.
Pred modelingom som len opatrovala deti a upratovala stajne.
Ako tínedžerka som si cestou do školy
každý deň hovorila, že musí
existovať niečo lepšie ako toto.
Moja mama je zo strednej Ameriky, z El Salvadoru.
S otcom sa spoznali počas letu,
lebo mama bola letuška
a otec bol pilot zo severnej Kalifornie.
V Bay Area sme sa usadili najmä kvôli tomu.
Môj otec neveril na míňanie peňazí na veci ako oblečenie.
Počul, ako sa rozprávame o značkových džínsoch
a keď mal cestu do Ázie,
priniesol nám imitáciu džínsov Calvin Klein.
Boli sme z tej značky nadšené,
ale povedali sme mu: „Oci, to je napodobenina!“
Keď som mala asi 14 rokov, bola som po škole v stajni.
V stodole bol fotograf.
Prišiel za mojou mamou a spýtal sa,
či sme niekedy premýšľali nad modelingom.
Mama povedala, že nie. Ale zaujalo ju to.
Mama nás vzala za agentkou, ktorá si premerala mňa a moju sestru
a potom sestre povedala:
„Si príliš nízka, s tebou to nepôjde.
Ale s tebou to možno pôjde. Uvidíme, čo sa s tebou dá robiť.“
Moja sestra bola zdrvená.
C. TURLINGTONOVÁ, 14 ROKOV FOTOGRAF: JERRY HINKLE
Keď som počas školy s modelingom začala,
povedala som to len pár blízkym kamarátom.
Nehovorila som o tom otvorene.
To, že 15-ročné dievča predvádzalo svadobné šaty, bolo celkom vtipné.
Niekedy som prijala pracovnú ponuku
a potom som ju nechcela robiť,
ak som mala na pláne sľubnejšiu zábavu s kamarátmi.
Pamätám si teda, ako ma otec viezol na akciu
a hovoril mi: „Nuž, zaviazala si sa,
tak to musíš urobiť.“
Modeling nebol vôbec skvelý až na to, že som mala peniaze.
Vďaka nim som mala veľkú nezávislosť hneď od začiatku.
Táto dáma založila pred 24 rokmi momentálne najväčšiu
modelingovú agentúru.
Privítajte, prosím, Eileen Fordovú.
Môže dáma v modelingu preraziť bez vašej priazne
ako najvplyvnejšej ženy?
Hoci „vplyvný“ nie je slovo pre ženu.
AGENTKA
Robíme toho viac ako ktokoľvek iný
a teda máme aj viac lepších akcií.
Fordovcov som stretla asi ako 15-ročná.
Keď som prišla do New Yorku...
...Fordovci bývali vo veľkom mestskom dome na 78. ulici.
Bol na štýl internátov.
Moja mama mala v pláne ísť domov a nechať ma samu.
Všetci tam boli asi týždeň, dva.
Bol to neustály kolobeh.
Ak ste šli na kasting alebo stretnutie s agentom,
mali ste celý zoznam stretnutí.
Mali ste svoje portfólio,
na ktoré len niekto letmo pozrel a poslal vás domov.
Na jednom z kastingov mi stylista povedal,
že ma chce poslať do štúdia Arthura Elgorta.
Vtedy sa veci začali meniť.
Christy T. s krátkymi vlasmi, august 1985 Arthur Elgort
Vedel som, že bude hviezdou.
FOTOGRAF
Arthurov štýl je veľmi
pohyblivý a nie je preštylizovaný,
je veľmi voľný.
Fotil mnohých tanečníkov a hudobníkov.
Naučil ma, ako byť pred foťákom v pohode
a čo mám robiť s rukami.
Volám agentovi,
že mám zákazku pre časopis Vogue a že tam chcem Christy.
Sranda, lebo vtedy sa ma ten agent spýtal,
či je Christy dosť dobrá, lebo pozná aj lepšie.
Povedal som: „Ty si svoje už urobil. Chcem tam Christy.“
Toto je prvá fotka Lindy, čo som odfotil.
- Táto. - Prvá?
Áno, pamätáš si to?
- Áno. - V Paríži?
V Paríži.
Pamätáš si na toto?
- Pršalo. - Koľko pokusov?
- Dva. - Na dvakrát?
Povedala si, že vieš, čo robiť,
tak ja som sa len uistil, že sa sústredím.
- Spravila toto. - Vždy si sa sústredil.
- Teraz už nie. - Vždy sme niečo odfotili.
Cindy... To je krásna fotka.
Na tú si pamätám.
- To je malá Omi. - Pre Azzedina.
Naomi som už roky nevidel.
- Ani ja... - Vyzerá rovnako?
- Lepšie. - Lepšie?
Stále vyzerá lepšie a lepšie.
Po prvom fotení s Arthurom som šla do Londýna.
LONDÝN
Šla som priamo do štúdia a potom tam prišla aj Naomi.
Nemala síce na sebe školskú uniformu, ale tiež ešte chodila do školy
a veľmi sa tešila, že tam môže byť.
Bola rozkošná.
Keď som stretla Christy, bola veľmi milá a fotenie s ňou bolo skvelé.
Nechcela som, aby to skončilo. Bola to zábava.
Pamätám si, že sme si púšťali Wham!.
Tancovali sme a boli sme spolu. Bola to zábava.
Po pár dňoch, čo sme tam boli,
sme boli vyčerpané.
Odvtedy sme si boli s Naomi blízke.
KEŇA
Hotovo?
Čakáš na mňa?
Tak, prvý outfit.
Viem, že vy maskéri to milujete nanášať štetčekom,
ale ja nie, ja si to dám priamo na pery.
- Ok? - Krása.
- Super. - Len trošku?
Neviem, koľko hodín meškám,
ale fotky budú skvelé.
Počúvajte. Kým toto vyjde, prestanem
- s fajčením. - Dúfam.
Od 31. januára už nefajčím,
- je to zdokumentované... - Sľubuješ?
...takže musím dodržať slovo.
- Musím prestať. - Beriem ťa za slovo.
Prosím. Škodí ti to, Naomi.
- Viem, je to hrozné. - Fakt zlé.
Ani jedna z nich nefajčí.
Linda, Christy ani Cindy.
Väčšinu života som prežila pred foťákom.
Študovala som divadelné umenie v Londýne.
Mojím odborom bol tanec.
V tom čase som sa len chcela
presadiť v divadelnom umení. To bol môj cieľ.
Mame som povedala, že mám kasting a ona sa spýtala,
koľko detí z neho vôbec vyberú.
Možno šesť, sedem.
Na kastingu bolo 600 detí a mama mi povedala:
„Bože, Naomi, asi ťa nevyberú.“
Ja som povedala: „Ale vyberú.“
- Akú úlohu chceš? - Snehulienku.
Ale my robíme Popolušku.
Tak potom Popolušku.
Môžeš mať malú úlohu.
- Dobre. - Meno?
Moja mama sa snažila, aby ma dala niekam,
kde budem môcť študovať a vzdelávať sa.
Poslala ma na súkromnú školu.
Keď som mala päť rokov, niekto ma nazval urážlivým slovom na „n“.
Neakceptovala som šikanu kvôli farbe svojej pleti.
Moja mama platila školné rovnako ako všetci ostatní.
Mala som plné právo tam byť, takže šikana u mňa neprešla.
Tak som to brala.
Raz do školy prišiel Don Letts a hľadal deti
do videoklipu Boba Marleyho.
Bob Marley ide ulicou
a drží dievčatko a chlapca.
Ja som to dievčatko.
Bob Marley bol pre Jamajčanov ako boh.
Neverila som tomu.
Som vo videu Culture Club.
Pre Boya Georgea a Culture Club som žila.
Boy George bol...
Bolo mu jedno, čo si ľudia myslia, ako sa oblieka
a či má na sebe mejkap. Zbožňovala som to.
V roku 1984 som nechcela ísť hneď domov,
tak sme sa s pár kamarátmi zastavili v umeleckej štvrti Londýna
nazývanej Covent Garden.
Je tam námestie, hudba v uliciach.
Diali sa tam umelecké veci.
Jedna Američanka sa ma spýtala, či som modelka.
Bola som prekvapená, lebo niektoré moje spolužiačky
mali krásne, dlhé, hodvábne blond vlasy
a ja som bola oproti nim hanblivá...
Najmä čo sa týkalo mojej výšky, vždy som sa chcela scvrknúť.
Vzala som si jej vizitku, ale celé týždne som jej nezavolala.
A potom som jej zavolala. Volala sa Beth Boldtová.
AGENTKA
Poslala ma na kastingy.
Vo fotoknihe som mala tri fotky.
Niekde treba začať.
Nevedela som, ako pózovať.
Nemala som peniaze na módne časopisy.
Tak som využila svoje tanečné zručnosti
ako výskoky, šnúry a podobné figúry.
Začala som s Martinom Bradingom.
Začal som s ňou, keď mala 15.
FOTOGRAF
Na svoj vek bola vyspelá, šikovná a múdra.
Chápala situáciu.
Rada sa fotila, bolo to cítiť.
V tom čase moja rodina modeling neuznávala.
Moja mama netušila, že niečo také robím.
Predáva tie fotky na charitu, že?
Chceme, aby ich predal za čo najviac peňazí.
Niekedy je lepšie, ak ma ľudia hneď spoznajú.
Nemalo by to byť tak, že nevedia, kto je to dievča.
Teda, nie dievča. Skôr žena.
Mali by si povedať: „Aha, to je Cindy Crawfordová.“
Takže, ak bude chcieť vyčesané vlasy,
a mne to tak nebude svedčať,
budeme proti.
Tak zajtra. Vďaka.
Malé mesto, však?
Má tú atmosféru.
Vyrastala som na Stredozápade, takže v snehu a podobnom počasí.
Každé dieťa v meste
pracovalo po dosiahnutí istej výšky alebo istého veku
v lete na kukuričných poliach.
Domov ste prišli celí od peľu, hliny a chrobákov.
Mama nás pred vstupom do domu striekala vodou.
Vyrastala som v DeKalbe v Illinois.
V malom meste.
V robotníckej rodine.
Mala som veľmi idylické americké detstvo
až do deviatich rokov, kedy môjmu bratovi diagnostikovali leukémiu.
O rok na to zomrel.
Keď bol brat chorý,
stal sa centrom pozornosti celej rodiny.
Keď zomrel, nevedeli sme, ako máme ako rodina smútiť.
So sestrami sme mali pocit, že mala zomrieť jedna z nás dievčat.
Namiesto jediného chlapca.
Boli sme pod tlakom, aby sme boli dokonalé deti,
čo sa mi v živote asi zišlo.
Rodičia sa rozišli,
keď som bola na strednej, takže mi to druhýkrát pripomenulo,
že rozprávky nie sú realitou.
Moja mama bola ukážkou bezpodmienečnej lásky.
„Dostala si jednotku? Dvojku? To je skvelé!“
„Dostala si trojku? To je skvelé!“
Trojky som nikdy nemala.
Ale môj otec oceňoval úspech.
Bol mojou ambíciou.
Tak sa dala získať jeho pozornosť.
NÁRODNÁ SPOLOČNOSŤ PRE OCENENIA
Nikdy som nemala pocit, že som špeciálna či iná.
Nebola som škaredé káčatko,
ale na mojej škole sa za pekné považovali
malé, útle roztlieskavačky.
To bol štandard krásy v mojom malom meste.
Módny rok
O modelingu som ani nesnívala.
Nevedela som, že to je práca.
Nevedela som, ako sa dostanem z DeKalbu v Illiois do časopisu.
Týždenník DeKalb NITE Komunitno-univerzitné vydanie
Ale potom sa ma miestny fotograf spýtal, či ma nemôže nafotiť.
Môj otec nerozumel tomu, že modeling je skutočné povolanie.
Myslel si, že modeling je len iné slovo pre prostitúciu.
Tak so mnou rodičia išli na moju prvú modelingovú schôdzku.
Agentka si mnou nebola istá
kvôli môjmu znamienku.
Spravili sme ale fotky na skúšku.
Fotky boli naozaj hrozné a dosť nepoužiteľné.
Ale kaderník vo mne niečo videl,
preto ich ukázal v agentúre Elite v Chicagu
a oni mi zavolali a naplánovali skúšobné fotenie.
Dostala som od obchodného domu Marshall Field's ponuku na fotenie podprsenky.
Asi o dva týždne som šla do školy
a moje fotky boli všade.
Decká si chceli zo mňa uťahovať,
aby som sa cítila zle, ale asi
nevedeli, že som za to dostala 120 babiek.
Bolo mi to jedno. Lepšie ako pracovať na kukuričnom poli.
MESTO NEW YORK
Dáš si ich na jedno ucho viac?
- Pár tých malých. - Hej.
Ani neviem, aký majú
tie dve dierky uhol. Spravila som si ich v dvanástich.
V otcovom náradí som našla nástroj...
- Prepichla si si ich! - Nie!
...a potom som si cez ne prestrčila náušnice.
Spôsobila som si problémy.
Nazval ma šľapkou.
Rodičia boli prísni. Najmä moja mama.
Obaja do Ontária v Kanade emigrovali z Talianska.
Vyrastala som vo veľmi talianskych tradíciách
a vždy som milovala módu.
Bola som ňou posadnutá.
Kto to je?
Nie je to Barbie, ako ju poznáte.
Toto je nová Barbie s magickou farbou.
Jej vlasy menia farby.
BEZ NÁBYTKU
Úbohé Barbie,
ani neviem, koľkokrát som ich prezliekala.
A tiež sa často vydávali.
Pracovala som v zmiešanom tovare.
Mali sme tam stojan s časopismi.
Vo voľnom čase som si v nich listovala
a ak tam bolo niečo krásne,
časopis som si zo svojej minimálnej mzdy kúpila,
aby som si fotky mohla zavesiť do izby.
Novinky! Veľká zmena v móde a kráse...
Mala som kučery, dala som si trvalú.
Potom som si vlasy odstrihla nad uchom.
Volá sa to „mullet“ alebo „na Jágra“.
Mala som pocit, že to je skvelé.
Moja mama chápala, aká je pre mňa móda dôležitá.
Tak mi navrhla modelingovú školu.
Naučila som sa, ako si jednou rukou vyzliecť bundu.
študentka-modelka
Jednou rukou si odspodu rozopnete gombíky.
Modelingovú školu netreba, ak chcete byť modelkou.
MODELKA IDE DO JAPONSKA
Je iróniou, že rodičia ma pustili do Japonska
kvôli modelingovej zákazke, keď som mala 16.
Na školský lyžiarsky ma pustiť nechceli,
ale do Japonska ma pustili.
DISCO, REŠTAURÁCIA
Keď som prišla do Japonska, ako prvé ma požiadali,
aby som nafotila nahé fotky.
Chceli mi vziať miery a mala
som sa vyzliecť.
Povedala som, že som práve robila svoju vizitku a tam moje miery sú.
Nechcela som sa vyzliecť.
Vydesilo ma to.
Nemala som tam ísť sama.
Šla som späť domov.
Akosi som sa vzdala, ale potom moja agentúra
nástojila, aby som sa prihlásila do súťaže krásy Miss Teen Niagara.
Neuspela som tam, ale v hľadisku bol agent,
ktorý ma predstavil Johnovi Casablancasovi.
Keď sme sa stretli, povedal:
„Páni, vyzeráš ako Joan Severanceová!“
Takmer som odpadla, lebo som ju zbožňovala.
Povedal, že ma radi vezmú.
Že by som mala zhodiť dve kilá.
Vraj to skúsime.
John Casablancas bol veľmi šarmantný muž.
Bol šéfom agentúry Elite Modeling.
Bolo vidno,
že to bol veľmi príjemný muž.
Keď som ho spoznala,
randil s niekým v mojom veku.
Ja som ho tak nebrala. Pre mňa to bol môj agent.
V poslednom roku na strednej ma agentúra Elite
prihlásila na ich súťaž o výzor roka.
Je to ako súťaž na hľadanie modeliek.
Ja a asi 200 mladých žien sme boli v Acapulcu.
Bolo to takmer ako súťaž krásy.
Volám sa Cindy Crawfordová, som zo Chicaga.
Talent nebol podmienka.
Toto je súťaž pre zábavu a krásu samotnú.
Celý čas budete posudzované.
AGENT
Celý čas ste sledované.
Pretože byť modelkou znamená
byť celý čas dokonalá.
Keď to spätne vidím, asi to nebolo úplne v poriadku.
Ale v tom čase mi to prišlo ako ďalší kasting.
Cestovali sme po svete a našli sme vás.
Priviedli sme vás sem a dúfame, že toto je len začiatok
niečoho, čo z vás spraví skvelé Elite modelky
a že spolu zarobíme veľa peňazí
a budeme úspešní.
Vybrali ma do top desiatky.
Keď ste boli v top desiatke, chceli s vami rozhovor.
„Odišli by ste zo školy?“
„Nasťahujete sa do New Yorku?“
Bola som stále na strednej, tak som povedala, že nie.
Šla som späť do školy.
Bola som ocenená ako najlepšia študentka.
Dievča z DeKalbu
Hlásila som sa na Northwesternskú univerzitu.
Dostala som štipendium na chemické inžinierstvo.
V lete pred začiatkom univerzity ma Elite pozvali do New Yorku
na stretnutie s fotografom Patrickom Demarchelierom.
Povedal, že má pre mňa prácu v Ríme.
Ale chcel, aby som si ostrihala vlasy.
S agentúrou sme sa zhodli, že to za to nestojí.
Tak sme povedali, že vlasy si neostrihám.
Povedali, že dobre a že ma vezmú aj tak.
Veľmi som sa tešila.
Bola to skvelá príležitosť.
V prvú noc mi do izby
poslali kaderníka, aby mi vlasy „podstrihol“.
Očesal ma, dal mi vlasy do copu a potom mi ho bez opýtania odstrihol.
Bola som v šoku.
A len som tam sedela v hotelovej izbe v Ríme a plakala som.
Ak ľudia premýšľajú, prečo som sa odvtedy neostrihala, toto je dôvod.
Bola som traumatizovaná.
Ahojte, je mi tu dobre.
Mesto je krásne a je tu čo pozerať.
Ostrihali mi vlasy napriek mojim protestom.
Mala som pocit, že ma neberú ako človeka
s vlastným názorom.
Niežeby sa mi krátke vlasy nepáčili,
ale ja som o ich dĺžke nerozhodovala.
Ak toto znamenalo byť modelkou, nebola som na to pripravená.
Modelky sú zahalené mytológiou.
KRITIČKA
Úlohou tej mytológie je zakryť ich ľudskosť.
FOTOGRAF: GEORGE PLATT LYNES
Ak sa pozriete na históriu modeliek,
ich úlohou bolo byť živým vešiakom.
Volali ich manekýnky.
Modelky sú obyčajne tiché
a ich úlohou je, aby všetko vyzeralo nenútene.
Ich mená neboli známe.
Bola som modelka, robila som prehliadky, ale mala som aj prácu na plný úväzok.
MODELKA/BÝV. AGENTKA
Mnoho modeliek bolo slávnych...
NÁVRHÁR
...ale väčšina z nich bola známa len pre tlač.
V 60. rokoch to bola Twiggy,
v 70. rokoch Lauren Huttonová.
Typy modeliek vyzerali ako...
NÁVRHÁR/KREATÍVNY RIADITEĽ
...predstavy mužov o výzore žien.
Boli to blondínky ako Cheryl Tiegsová alebo Christie Brinkleyová.
Boli to krásne ženy,
ale z pár metrov vyzerali všetky rovnako.
Módny priemysel vytvoril ilúziu príťažlivosti a sexu,
lebo vám nemalo ani napadnúť, že táto modelka,
ktorá má predstavovať idealizovanú ženu,
má len 17 rokov.
Modelky boli v konečnom dôsledku...
MÓDNA NOVINÁRKA
...zodpovedné za predaj
značiek alebo časopisov.
Ten tlak bol podľa mňa obrovský.
Museli ste robiť skvelé fotky alebo skvelé prehliadky.
A potom to isté urobiť aj na druhý deň.
- Tak? - Viac. Dobre, nahrávaj.
- Otázka. - Ok.
Ako veľmi sú dôležité riasy?
Veľmi dôležité.
Bez rias to nie je dokončené.
Používate ich na komunikáciu?
- Ak niečo chcem. - Ako?
- Ak niečo
chcem a zaklipkám očami, dodá mi to šarm.
Bola to dobrá odpoveď?
Nepovažovala som sa za krásnu.
Myslela som si, že som pekná.
Vedela som, že som vysoká.
A bola som veľmi chudá.
Tak som si myslela, že mám väčšinu predpokladov stať sa modelkou.
PARÍŽ
Keď som prišla do Paríža, mala som takmer 19 rokov.
Odporučili mi, aby som o svojom veku trochu klamala.
Mala som zákazky, ale nie tie najlepšie.
V práci som chcela byť kýmkoľvek, kým chceli, aby som bola.
Či už to bol návrhár alebo fotograf...
...chcela som im ulahodiť.
NÁVRHÁR
Linda?
Linda Evangelista je tu.
Prehliadku pre Chanel som robila skoro.
- Lepšie? - Áno.
Tá malá.
Nie som malá!
Cop si musíš dať nižšie.
- Naozaj? - Pre účes.
V tom momente som mala pocit, že som sa ešte nenašla.
Mala som pocit, že som len votrelec.
Linda, poviem ti, čo robiť.
Anglicky? Francúzsky?
V akej reči máme hovoriť?
Anglicky.
Trocha francúzsky.
Ale chcela som tam byť.
Veľmi som to chcela.
Môj agent si myslel, že by som mala začať od nuly,
lebo moja fotokniha nikoho neohurovala.
elite+ Paríž
Vyzerala som neohrabane.
Myslela som si, že móde rozumiem, ale nebolo to tak.
Mnohí ľudia mi povedali, že dobrá kariéra trvá tri roky.
A moje tri roky už prešli.
Takže, keď som šla na stretnutie s Petrom Lindberghom,
šla som bez svojho portfólia.
A on ma najal.
Ja sa pokúšam ženy rešpektovať.
FOTOGRAF
Nechcem ich meniť na Mickey Mousov ani na nič také.
Nechám ich, aby boli samé sebou a pracujem s ich osobnosťami.
Ak nájdem niekoho, s kým chcem pracovať,
musia to niečo priniesť.
Ja to nerobím, to ony.
A to, čo vidno na fotke, to sú ony.
Peter Lindbergh bol umelec.
KREATÍVNY RIADITEĽ
Mal techniku presnú na milimeter.
Zachytil istý typ ženy.
Jeho fotkám dominuje germánska, severská atmosféra.
Nemecká industriálna atmosféra.
Vždy čierno-biele.
Peter bol nefalšovaný, atmosférický.
BÝV. KREATÍVNA RIADITEĽKA
Jeho fotky boli odvážne.
Ak niekto zachytil moje skutočné ja,
tak to bol Peter Lindbergh.
Boli to zábery, pri ktorých som sa cítila najviac nepohodlne,
lebo je ťažké byť pred objektívom len sama sebou.
Dnes tu máme mladé modelky.
Prečo je Naomi vhodná na titulky?
Okrem toho, že je veľmi pekná, má aj skvelú osobnosť.
Je veľmi profesionálna.
Hoci má len 15 rokov, vždy príde pripravená s taškami
plnými náhrdelníkov a mejkapu.
Môj agent ma chcel poslať do časopisu Elle,
lebo ma chceli vziať na cestu do Ameriky.
Cítila som sa veľmi previnilo.
Moja mama netušila, že niečo také robím.
Mama sa narodila na Jamajke
a do Anglicka prišla ako trojročná.
Moja mama mi bola mamou aj otcom.
Verím, že aj vďaka tomu, že som nemala otca,
som bola taká odhodlaná.
Vždy som chcela, aby bola mama na mňa hrdá.
Viem, že tvrdo pracovala a veľa pre mňa obetovala.
Konečne som sa odhodlala to mame povedať.
Bola nahnevaná.
Preto ma do školy neposielala.
Celé tie roky mi platila školné.
A teraz chcem robiť modeling?
Ale nakoniec súhlasila, len so mnou nemohla ísť,
lebo bola tehotná, čakala môjho brata.
Tak som 14. apríla odišla do New Orleans.
Naomi vtedy spolupracovala.
Bola to jej prvá veľká zákazka a dobrodružstvo.
NÁVRH PRE LETO
Urobili sme dva príbehy, jeden na pláži...
...a druhý s názvom „dievčatá z poľa“.
Boli sme na otrockej plantáži,
šesť belochov a černoška.
Bolo to pred 30 rokmi. Iný svet.
Moja mama bola nervózna.
Pred odchodom mi povedala
o rasizme v Amerike.
ZABITE SA ŽITE SPOLU
Povedala mi o juhu, o Ku Klux Klane.
Toľko sme v Anglicku o americkom juhu vedeli.
Začala som kultúrne rozumieť tomu,
že ak sa chcem cítiť prijatá, musím tvrdo pracovať.
Nebolo možné, aby som šla domov so stiahnutým chvostom
a povedala, že to nevyšlo a vzdala som to.
V žiadnom prípade.
Išla som do toho tvrdšie a viac.
Asi po štyroch mesiacoch od fotenia pre britský Elle
prišli nejakí ľudia do Londýna,
lebo sa dopočuli o nejakej mladej černoške.
Povedala som si: „Páni, leteli do Londýna kvôli mne?“
Vo východnom Londýne som mal štúdio...
NÁVRHÁR
...a jeden kamarát mi povedal, že musím vidieť
jedno dievča.
Že má len 14 alebo 15 rokov a robí step alebo niečo také.
Vtedy som Naomi videl prvýkrát pracovať. Bolo to pre britský Elle.
Bola pôsobivá.
Pôsobivá, vyrovnaná.
Bola ako magnet.
Žena, ktorá ju objavila, mi zavolala,
že má dievča, o ktoré sa mám postarať.
Naomi bola veľmi úctivá, hanblivá, tichá.
Bola som ňou očarená.
Spoznala som naozaj dobrých ľudí.
Do Londýna prišla Eileen Fordová,
aby moju mamu presvedčila na podpísanie zmluvy s nimi.
Eileen som milovala.
Keď si teraz spomeniem na jej staromódny štýl...
na to, ako robila agentku.
- Hej. - Mala pravdu.
Robila to správnejšie ako všetci ostatní.
Čo robila inak?
O dievčatá sa naozaj starala.
- Hej. - Museli sme bývať u nej,
aby naši rodičia cítili, že sme v bezpečí.
Vtedy boli v New Yorku dve veľké agentúry.
Ford patril Eileen Fordovej.
Ona bola veľmi poriadna,
čakala od svojich dievčat, aby sa dobre správali.
Bývali v mestskom dome.
A potom agentúra Elite, ktorá mala úplne inú energiu.
Nemali pocit, že sú nám rodičia,
ani nimi nechceli byť.
Neniesli za nás zodpovednosť. Boli našimi agentmi.
V agentúre som nemala druhých rodičov.
Mala som 20 rokov.
Nešla som na výšku, aby som mohla robiť modelku v Chicagu a bolo to skvelé.
Zarábala som tisíc dolárov denne.
Cindy Crawfordová DOKONALÁ PLEŤ, NOHY A VLASY
Hlavným biznisom bol katalóg.
Pôsobil tam jeden skvelý fotograf Victor Skrebneski.
Bol veľkou rybou v malej komunite.
Victor bol rozhodne mojím prvým mentorom v módnom priemysle.
Hovoril mi, kam mám dať ruku, ako mám dať rameno.
Keď povedal, aby som sa nehýbala, tak som poslúchla.
Nepohla som ani brvou.
Pred obedom som párkrát odpadla.
Keď je človek hladný, odpadne.
Potom vás dali dokopy a... ...išli ste znova.
Nepovedali: „Si krásna, a preto ťa ideme fotiť.“
Skôr že: „Pomôžeš mi predať túto bundu.“
Všetci chceme predať tú bundu.
Privítajme Cindy Crawfordovú.
Vždy mala takú postavu?
Len sa postavte. Tomuto hovorím postava.
Musela prejsť tréningom?
U Cindy to bolo skôr psychologické.
Nebola si istá, či chce byť modelkou.
- Bola som ako tovar. - ...mentálna stabilita.
Alebo dieťa. Videli ma, ale nepočúvali.
Keď sa na to pozriem dnešnými očami a vidím Oprah,
ako hovorí, aby som sa postavila a ukázala postavu
na akési potvrdenie, že za to stojím...
V tej chvíli som si to neuvedomila. Až teraz.
To naozaj nebolo v poriadku.
Najmä nie od Oprah.
Jej ambície pomaly rastú.
Začína cítiť, že by mohla byť...
AGENTÚRA ELITE
...jednotkou v tomto biznise, ak bude chcieť.
V Chicagu mi bolo dobre, to mesto ma neprevalcovalo.
Mala som vlastný byt. Mohla som navštevovať mamu.
S Victorom Skrebneskim som mala veľmi zabezpečenú spoluprácu.
Pracovala som s ním denne, zarábala som.
Victor je najlepší Premena Cindy
Ponúkli mi prácu na Bali, malo to byť na desať dní.
V Chicagu sme robili zákazky len v rámci Chicaga.
Zriedka sme šli inam, necestovali sme, nerobili sme nič vzrušujúce.
Skrebneski ma z tých desiatich dní potreboval len jeden deň.
Celý deň u Skrebneskiho
Spýtala som sa, či ma z neho môžu uvoľniť.
Povedali, že nie.
Nielenže povedali nie, povedali aj: „Ak to zrušíš,
už s tebou nikdy nebudeme spolupracovať.“
Pracovala som štyri, päť dní týždenne. Najmä s Victorom.
Bol mojím hlavným zdrojom príjmov.
Zarábala som viac, ako moji rodičia mohli snívať.
Keď som bola dieťa, nikdy sme nemali dosť peňazí.
Keď sa moji rodičia rozišli,
videla som, ako otec niekedy používa peniaze na manipuláciu mamy.
Povedala som si, že taká nebudem.
S dospievaním
viete povedať, čo je dôležité a čo nie.
Zrušila som tú zákazku a šla som na desať dní na Bali.
A to bol koniec.
Už ma nikdy nenajal.
Ak ste v Chicagu
a nepracujete s Victorom Skrebneskim,
je to ako klesnúť o stupeň nižšie.
Tak som sa teda vybrala do New Yorku.
MESTO NEW YORK
Robíme dve titulky,
hlavnú pre 75. výročie a potom ďalšiu online titulku.
Dobre.
Dáš si ruku ku krku?
Áno. A ja to zachytím.
Krásne. To je ono.
Presne tak. Lepšie.
- Panebože. - Nádhera.
Aká skvelá fotka.
Christy vyzerá skvele.
Zachytili sme to?
Prvá titulka pre Cosmo.
Christy si zarobí 500 dolárov len za tri hodiny príprav
a 15 minút pózovania.
Nie zlé na dievča, čo práve vyšlo zo školy.
V modelingu sa učíte za pochodu z pozorovania.
V skutočnosti sa to nedá naučiť.
Dnes sa to čaro deje v postprodukcii.
V 80. a začiatkom 90. rokov sa celá mágia diala
presne v momente, kedy ste počuli cvaknutie foťáku.
Fotka bez pohybu je svätá.
Fotili sme aj sto záberov, aby sme získali jeden dobrý.
Dostali sme, čo sme videli.
Niekto držal koniec sukne s rybárskym drôtikom.
Za opaskom ste možno mali
plechovky od koly, aby vám obopol pás...
Mali sme rôzne triky. Ale svetlo?
Fotografi s ním naozaj pracovali,
lebo editovať fotky sa vtedy nedalo.
Nikdy sme nevedeli, akú fotku do časopisu vyberú,
kým v ňom nevyšla.
Detičky, v 80. rokoch sme nemali internet.
NOVINÁR
Mali sme časopisy.
Nebol Instagram.
ŠÉFREDAKTOR, BRITSKÝ VOGUE
Nemali sme Facebook.
Mali sme časopisy.
Vtedy boli časopisy primárnym spôsobom, ako objaviť iný svet.
Mali sme ľudí, ktorí rozhodovali o tom, čo by mala byť kultúra.
Časopis mal zaujať čitateľa,
ktorého zaujíma oblečenie
a ktorý si ho pôjde kúpiť.
STYLISTKA/UMELECKÁ RIADITEĽKA
Bazaar mal štýl, Vogue mal štýl
Elle mal štýl...
Neviem, ako to opísať.
Každý bol iný.
Harper's Bazaar mal charakter.
V Elle sme robili všetko veľmi rýchlo.
Každý týždeň!
Lebo móda je rýchla, chápete?
Vogue bol vždy klenotom módnych časopisov.
Vogue bol veľmi medzinárodný.
Americký Vogue bol ako Biblia.
ŠÉFREDAKTOR
Každá modelka chcela byť v časopise Vogue.
ŠÉFREDAKTORKA, AMERICKÝ VOGUE
Pomôže to jej kariére, dostane sa do reklám.
Zlepší sa jej portfólio.
Dievčatá chcú byť vo Vogue z iných dôvodov, ako sú peniaze.
Do amerického Vogue som mala ísť fotiť na ostrov Sv. Bartolomej.
Pre dievča z malého mesta bolo
ísť tam, ako ísť do raja.
Z toho fotenia vzišla skúška na titulku pre Vogue.
Titulky nám nik nezaručil.
Vtedy to bola len „skúška na titulku“.
Šli ste na fotenie,
oni sa na fotky pozreli a povedali,
či môže byť alebo či sa bude fotiť viac alebo s niekým iným.
Dozvedeli ste sa to až o mesiac,
či vašu fotku vybrali alebo nie.
Byť na titulke Vogue bolo mojím snom.
Mohol to byť ktorýkoľvek Vogue.
Moja prvá titulka pre Vogue bola pre ten taliansky.
Páčilo sa mi, ako vyzerám, keď som sa videla v zrkadle.
Cítila som sa ako princezná.
Taliansky Vogue nebol všade,
a tak, keď som sa vrátila domov,
trvalo dlho, kým som ten časopis videla,
lebo som ho nemohla nikde zohnať.
Moja druhá titulka pre Vogue bola zaujímavejšia,
lebo to bol britský Vogue, a tak si ju viac ľudí všimlo.
Som tam taká mladá,
neverím, že som na titulke časopisu Vogue.
Vtedy som mala asi 17 rokov.
Fotil to Patrick Demarchelier.
Donna Karanová práve vydala svoju novú značku,
tak časopis venoval priestor jej prvej kolekcii.
Po fotení sme ešte zostali fotiť portrét,
mala som predĺžené, veľmi dlhé vlasy.
Robili sme portrét,
kde som sa takto klasicky zakrývala.
Ruky som spustila nižšie a nižšie.
Dáš si ich ešte nižšie? Ešte?
Viem, že som si to plne uvedomovala,
ale necítila som sa zle.
Mala som z toho fotenia dobrý pocit.
V tom momente som sa cítila pekná.
Z Patricka som vôbec nebola nervózna,
ale pomyslela som si,
že by som to nemala robiť.
Tá fotka nakoniec vyšla na titulke časopisu Photo,
ktorý nebol až taký populárny,
ale pomyslela som si: „Božemôj!“
Nevedela som, na čo to bude,
ale nemyslela som, že na titulku.
Asi nebol stanovený vek, kedy bolo v poriadku
mať nahú fotku.
Nikto to nemonitoroval ani nereguloval.
Nemôžem povedať, že som vždy bola taká dôvtipná,
ale moja mama mi neskôr povedala,
že vedela, že budem v poriadku
a že mám hlavu na správnom mieste
a budem v pohode.
Podľa mňa záruky, že budem v poriadku, neexistovali.
Len ma hodili do vody.
Veľa šťastia!
Cindy Crawfordová je teraz najuznávanejšia celebrita.
Potľapkajú vás po chrbte: „Skvelá práca!“
Za menej ako desaťtisíc ani nevstanem z postele.
Toto je len polčas.
Príde deň, keď to všetko skončí.
Preklad titulkov: Lenka Elsaigh