Привіт. Не думаю, що у мене вийде, я на роботі.
Тож не думаю, що сьгодні вийде.
Його буде легко надіти.
І туфлі підходять.
Так, ось ці.
- Мені подобаються ось ці. - Чудова тканина.
Це прекрасно. А який блиск.
Люди кажуть: «Ти виглядаєш, як Кая».
- Ні, вона виглядає, як я. - Точно.
- Вона виглядає як ти. - Я була першою.
Так, точно.
Я думаю, це може бути «Діор». З «Нью-Йорк Вінтаж».
- Стильна? - Дуже стильна.
Я чула, що ти хочеш компанію, Ліндо.
Так, тепер вони підійшли.
Гаразд, коли ти... Коли закінчиш...
О Боже. Відчуття, як у 90-тих, ця камера.
Звідки вона?
КРІСТІ
Що ви розумієте під словом «супермодель»?
Я не знаю.
КРІСТІ
Мені подобається дивитися на речі просто, називати речі своїми іменами.
Модель, модель.
Крісті, типу, найгарніша.
Я ніколи не мріяла про це.
Це просто сталося, і потім перевищило всі мої очікування.
Вона - класична красуня.
Ви бачите наше фото, наш образ,
тож ви думаєте, що знаєте нас.
НАОМІ
Але немає слів, які б відповідали нашим фото.
«ВОГ» Наомі ОБРАЗ МАТЕРІ
Люди бачать оболонку і не знають, які ми всередині,
вони не мають уявлення, які ми насправді.
Наомі...
...схожа на люту богиню.
Ми були фізичним уособленням сили.
Ми виглядали сильними жінками.
СІНДІ
Ми дивилися в дзеркало і починали вірити в це.
Я була амбіційна, я хотіла робити щось,
я хотіла залишити слід, але я не знала, що робити,
гадаю, я отримала свій шанс.
«ВЕНЕТІ ФЕЙР»
Сінді була справжньою американською дівчиною.
Думаю, вона була однією з перших, хто почав будувати плани на майбутнє,
в якому б вона грала головну роль.
«ВЕНЕТІ ФЕЙР» Сінді Інк.
Знаєте, коли твоя мрія стає реальністю, і потім ти повторяєш це знову і знову.
ЛІНДА
«ВОГ» ОГЛЯД ОСІННЬОЇ КОЛЕКЦІЇ
Лінда, як хамелеон.
Вона могла втілитись в будь-яку роль, яку фотограф забажає.
Я мріяла стати моделлю, мене не знаходили.
Я обрала.
Ми мали заслужити цей статус і зробити ці кроки.
Це було божевілля, ми ж не «Бітлз».
Через 50 років я буду згадувати про це, як про чудовий досвід
і мої друзі залишаться зі мною.
Це мій клас.
Це група, з якою я виросла.
Ось що таке супермодель.
КРІСТІ СІНДІ ЛІНДА НАОМІ
СУПЕРМОДЕЛІ
НЬЮ-ЙОРК
- Така велика. Привіт. - Привіт.
Привіт.
- Привіт. - Привіт.
- Як ти? - Привіт. Достатньо добре.
Всі твої пластинки були тут.
Так.
- Вони нагорі? - Напевно.
Обережно.
- Що ж, Лінда, ти тут. - Біля неї?
Гаразд. Можете повернутися спиною одна до одної.
- Ближче. - Ще ближче?
Зараз...
Ти готова знову стати моделлю.
Ти не змінилась.
- Зараз, ми... чудово. - Я маю підійняти тебе, Турлі.
- Гаразд. - Зроби це.
- Ти мене підійняла чи я тебе? - Думаю, що я...
Я не можу.
Я не хочу зламати її.
- Не можу. - Ось так.
- До речі, можеш підійти ближче. - Я теж не хочу ламати тебе.
Можеш підійти ближче?
- Ближче до тебе? - Не зупиняйся. Не зупиняйся.
Зараз стоп. Ось так.
Гаразд.
Добре.
Готова? Я підійму тебе. Один, два, три.
О Боже!
- Ще раз. - Тобі потрібен буде масаж після такого.
- Один, два, три. - Гаразд.
Я була дуже молодою, коли почала працювати.
Єдине, що я робила до моделінгу, - няньчила дітей і прибирала хліви.
Коли я була підлітком, я жила у передмісті
і що дня, йдучи до школи, я думала...
КРІСТІ
...має бути щось краще, ніж це.
Моя мама з Центральної Америки, вона з Сальвадору.
Вони з моїм татом зустрілись під час польоту,
тому що моя мама працювала стюардесою в «Пан Ам»,
а мій тато був пілотом з Північної Кароліни.
І тому ми врешті-решт оселилися в районі затоки Сан-Франциско.
Мій тато не розумів, чому треба витрачати гроші на такі речі, як одяг.
Він чув, як ми говорили про дизайнерські джинси,
а потім він летів в Азію,
і повертався з контрафактними джинсами Кельвін Кляйн,
і думав, що ми будемо раді носити бренд,
а ми йому: «Це підробка, тату».
Коли мені було 14, я прийшла в стайню після школи.
І в одному сараї виявився фотограф.
Він підійшов до моєї мами і запитав,
чи ми колись думали про моделінг.
Моя мама сказала, що ні. Думаю, вона була заінтригована.
Моя мама пішла з нами до цього агента, і вона подивилась на нас з сестрою,
ніби оцінюючи, і потім вона сказала сестрі:
«Ти надто маленька, ти не підійдеш,
але ти, напевно, зможеш, подивимось, що можна з тобою зробити».
Моя сестра була розчарована.
КРІСТІ ТАРЛІНГТОН - ВІК 14 ФОТО: ДЖЕРІ ХІНКЛ
Тож, коли я була в школі і стала моделлю,
я поділилась цим тільки зі справді близькими друзями.
Я не хотіла говорити про це дуже відкрито.
Знаєш, позувати у весільній сукні в 15 років виглядає трохи кумедно.
Деколи, я погоджувалась на роботу,
але потім не хотіла її робити,
якщо в мене були веселіші заняття із моїми друзями.
Пам'ятаю, коли тато відвозив мене кудись,
він казав: «Ти взяла на себе зобов'язання,
тож маєш його виконувати».
Моделінг не був чимось класним, проте у мене були гроші.
Це дало мені багато незалежності в одну мить.
Наступна гостя відкрила модельну агенцію 24 роки тому
і зараз вона найбільша у світі.
Вітайте, Айлін Форд!
Чи може пані вижити без вашої допомоги в моделінгу,
так як ви тут найвпливовіша.
Це не феміністичний світ, але ви сильна.
АЙЛІН ФОРД МОДЕЛЬНИЙ АГЕНТ
Ми робимо набагато більше за інших,
ми отримуємо найкращу роботу серед інших.
Мені було 15, коли я зустріла Фордів.
Коли я приїхала до Нью-Йорка...
...Форди жили у цьому великому будинку на розі Східної 78-ї вулиці та Лекс.
Він був типу гуртожитку.
Моя мама мала повернутися додому і залишити мене саму.
Всі знаходились тут протягом одного-двох тижнів.
Там була... зміна, постійна зміна моделей.
Якщо ви приходили на кастинг або на зустріч,
у вас був свій список зустрічей.
У когось буде твоє портфоліо,
його відкриють, закриють, і відправлять вас назад.
На одному з моїх кастингів редактор сказав мені:
«Спустися в студію Артура Елгорта».
І тоді все змінилося.
Крісті Т. з коротким волоссям Ау 85 Артур Елгорт
Я знав, що вона буде зіркою.
АРТУР ЕЛГОРТ ФОТОГРАФ
Стиль Артура, він дуже...
коли ти завжди в русі, завжди в дії, він не дуже стилізований,
дуже вільний.
Він знімав танцюристів і музикантів.
Він навчив мене як почуватися комфортно перед камерою,
як рухатись, що робити з руками.
Я подзвонив агенту,
і сказав: «У мене є зйомка для "Вог", і я хочу, щоб там знімалася Крісті».
Це було смішно, тому що агент сказав:
«Ти думаєш, Крісті підійде? У нас є кращі».
Я сказав: «Ти зробив свою роботу. Я продовжу з Крісті».
Перше зроблене мною фото Лінди.
- Це фото. - Перше?
Так, ти пам'ятаєш його?
- Пам'ятаю. - Це було в Парижі чи тут?
Ні, в Парижі.
А це, ти пам'ятаєш?
- Ішов дощ. Ось тут. - Лише один раз?
- Ні. Двічі. - Я зробила це двічі?
Ти сказала: «Я знаю, що роблю», -
тож я переконався, що камера у фокусі
- і вона зробила це. - Ти завжди робила.
- Не останнім часом. - У нас завжди були фото.
Ох, Сінді... Ця прекрасна.
Здається, я пам'ятаю.
- Це маленька Наомі. - Для книги «Аззедін».
Я не бачив Наомі багато років.
- Ні... - Вона змінилась?
- Стала краща. - Краща?
Вона все кращає і кращає.
Після першої зйомки з Артуром я поїхала в Лондон.
ЛОНДОН
Пішли прямо в студію, і тоді зайшла Наомі.
Вона не була в шкільній формі, але вона також ще навчалась в школі,
і просто була дуже рада бути тут.
Неперевершено.
Крісті була такою доброю при знайомстві, у нас вийшла чудова зйомка.
Я не хотіла, щоб це закінчувалось. Це не робота.
Ми слухали «Вем!», я пам'ятаю.
Ми просто танцювали і веселились, чудово проводили час.
Після кількох днів і годин, що ми провели там,
ти ніби потрапляєш у марення.
Відтоді ми зблизились з Наомі.
КЕНІЯ
Ми закінчили?
Чекаєте на мене?
Перший образ.
Я знаю, що ви, візажисти, любите наносити щіточкою для губ,
але я просто наношу помаду.
- Гаразд? - Мені подобається.
- Спрей? - Трішки?
Я не знаю, на скільки я запізнилась,
але в мене будуть чудові фото.
Я розкажу це. Коли це вийде,
- я кину курити. - Сподіваюсь.
Я кидаю курити 31-го січня,
- і це задокументовано... - Обіцяєш?
...я дотримаюсь свого слова.
- Мені треба кинути. - Я простежу.
Це шкодить тобі, Наомі.
- Я знаю, це жахливо. - Це дуже погано.
Ніхто з них трьох не курить.
Лінда не курить, Крісті і Сінді також.
Я прожила більшу частину свого життя перед камерою.
Я вивчала театральне мистецтво в Лондоні.
Танці були на першому місці.
Чого мені хотілось в той час...
НАОМІ
...це займатися театральним мистецтвом.
Я казала мамі, що в мене прослуховування, і мама казала:
«Гаразд, скількох дітей вони відберуть?»
Можливо, шість чи сім.
А на прослуховуванні буде десь 600 дітей,
і вона казала: «Наомі, я не думаю, що в тебе вийде», -
а я їй: «В мене вийде».
- Яку частину ти зачитаєш? - Білосніжка.
Ми ставимо «Попелюшку».
Тоді Попелюшка.
Будеш лакеєм, якщо хочеш.
- Добре. - Як тебе звати?
Моя мама докладала великих зусиль,
щоб я вчилася й отримала освіту.
Вона відправила мене в приватну школу,
мене називали н-словом, коли мені було п'ять.
Я не збиралася погоджуватися зі знущаннями в школі через колір шкіри.
Моя мама платила за навчання, як всі інші.
Я мала право там знаходитись, тож знайдіть інше місце для знущань.
Я так почувалась.
Я пам'ятаю, як Дон Леттс прийшов в мою школу і сказав:
«Мені потрібні діти для відео Боба Марлі».
Боб Марлі йшов вулицею,
ведучи за руку дівчинку і хлопчика.
Я була тою дівчинкою.
Боб Марлі для ямайців був, як бог.
Не могла повірити в це.
Я знімалась у відео «Калчер Клаб».
Я жила для Бой Джорджа. Я жила для «Калчер Клаб».
Я думала, Бой Джордж був наче...
Його не хвилювало, що про нього думають,
що він був чоловіком з макіяжем, мені це подобалось.
У 1984 році я не хотіла повертатись додому,
тож ми зі шкільними друзями зупинились в чудовому, мистецькому районі
Лондона, який називається Ковент-Гарден.
Там була площа, музиканти на вулицях.
Там відбувались мистецькі події.
Американська пані спитала, чи я модель?
Я була трохи шокована, тому що у моїх друзів
було гарне, шовкове, золотисте волосся,
я, така, знаєте, трохи незграбна в сенсі...
Я завжди хотіла вкоротити себе, тому що відчувала себе довготелесою.
І я взяла візитку тієї пані, але не телефонувала їй тижнями.
І тоді я зателефонувала їй. Її звали Бет Болдт.
БЕТ БОЛДТ МОДЕЛЬНИЙ СКАУТ, КОВЕНТ-ГАРДЕН
Вона відправила мене на кастинги.
У мене було 3 фото в портфоліо.
Треба було з чогось починати.
Я не знала, як позувати.
У мене не було грошей, щоб купити модні журнали.
Я використовувала танцювальний досвід, що у мене був,
стрибки у повітрі, шпагат і все таке.
Мартін Бредінг дав мені початок.
Я розпочав з нею, коли їй було 15.
МАРТІН БРЕДІНГ ФОТОГРАФ
Вона була дорослою для свого віку, розумна і кмітлива.
Вона знала, що відбувається.
Їй подобалось фотографуватись. Це відчувалось.
У той час на моделей дивилися зверхньо в моїй родині.
Моя мама не здогадувалась, чим я займаюсь.
Він продає фото на благодійність?
Ми хочемо, щоб він продав на якомога більшу суму.
Тож деколи чим більш впізнаваною я є,
це не має бути: «Хто та дівчина на фото?»
Має бути - «Дівчина» «Хто та жінка на фото?»
Має бути: «Це ж Сінді Кроуфорд».
Якщо він хоче таку зачіску,
але ми думаємо, вона мені не дуже пасує,
ми повинні боротися за неї.
МОНТАНА
Побачимось завтра. Дякую.
Це маленьке місто, так?
Тут така атмосфера.
Я виросла на Середньому Заході, тож я виросла зі снігом.
Кожна дитина в моєму місті,
коли ти доростаєш до певного зросту або певного віку,
ти йдеш працювати на поле влітку.
Ти приходиш додому весь вкритий пилком, брудом і комахами.
СІНДІ
Мама мила нас зі шланга перед тим, як пускала у дім.
Я виросла у місті ДеКалб, штат Іллінойс.
Маленькому місті.
В робочій сім'ї.
Насправді у мене було дуже безтурботне американське дитинство,
поки мені не виповнилося дев'ять і моєму братові не діагностували лейкемію.
Його не стало через рік.
Поки мій брат хворів, очевидно,
це стало центром уваги для всієї моєї родини.
А потім, коли він помер, як ви сумуєте як сім'я?
Ми з сестрами думали: «Це мала бути одна з дівчаток».
На противагу єдиному хлопчику.
Я думаю, ми відчували тиск бути ідеальними дітьми,
що, напевно, допомогло мені в житті.
Мої батьки розійшлись, коли я була в старшій школі,
тож це було друге нагадування
про те, що казки не справжні.
Моя мама була взірцем абсолютної любові.
«Ти отримала 12? О, це чудово».
«Ти отримала 9? Чудово». «Ти отримала 6? Чудово».
Я ніколи не отримувала 6, ніколи.
Але мій тато винагороджував за успіх.
Він був моєю амбіцією.
Тільки так можна привернути його увагу.
НАЦІОНАЛЬНЕ ТОВАРИСТВО ЧЕСТІ
Я ніколи не почувалась особливою або іншою.
Якщо вже на те пішло, я не була схожа на гидке каченя,
але в моїй старшій школі гарні дівчата
були тендітними чирлідерками.
Це вважалось красивим у моєму маленькому місті.
Рік моди
Я ніколи не думала стати моделлю.
Я не знала, що це справжня робота.
Я не знала, як я можу потрапити з ДеКалба, Іллінойс, до журналу.
«Щотижневик ДеКалб Найт» Університет і громада
Але потім місцевий фотограф запитав, чи може він мене сфотографувати.
Мій тато не розумів, що модель - це справжня робота.
Він думав, що робота моделлю - це інша назва проституціїї.
Вони пішли зі мною на мій перший модельний кастинг.
ЧИКАГО
Агент казав: «Я не знаю,
у тебе родимка на обличчі».
Вона каже: «Давайте зробимо тестові фото».
Знімки були дійсно жахливими і непридатні для використання,
але перукар щось у мені побачив,
і показав їх «Еліт» в Чикаго,
вони позвали мене до них, і влаштували пробну зйомку.
Я отримала роботу, рекламу білизни в універмазі «Маршалл Філдс».
Десь через два тижні я пішла до школи,
воно було розклеєно по всій школі.
Діти намагались дражнити мене через це,
змусити почуватися погано, і я думаю:
«А вони знають, що я заробила 120 доларів, чи щось таке?»
Я не звертала увагу. «Це краще, ніж працювати на полях».
НЬЮ-ЙОРК
Ти хочеш ще пару сережок в одне вухо?
- Пару цих малюків. - Так.
Я хочу, щоб ти знав, що ці дві дірки,
я не знаю, під яким вони кутом, я пробила їх, коли мені було 12 років.
Я знайшла напилок в ящику з інструментами мого тата...
- І ти сама проколола. - Припини.
...я обточила сережки-кільця і проколола ними вухо.
І потрапила у велику халепу.
Вона назвала мене повією.
Мої батьки були дуже суворі. Моя мама особливо.
Вони обоє емігрували з Італії до Онтаріо, Канада.
Я виросла справжньою італійкою, в дуже італійських традиціях,
але я завжди цікавилась модою.
ЛІНДА
Одержима модою.
Знаєш, хто це?
Ага, але це не та Барбі, яку ти знаєш.
Це нова кольорова магічна Барбі.
ЇЇ волосся справді змінює колір.
МЕБЛІ НЕ ВХОДЯТЬ
Мої бідні ляльки Барбі,
їх одягали і роздягали, навіть не знаю скільки разів.
Мої Барбі часто виходили заміж.
Я працювала у цілодобовому магазині.
У нас був стелаж для журналів.
І у вільний час я переглядала журнали,
якщо був один, який мені подобався,
я витрачала свою мінімальну зарплату, щоб купити його,
тож я могла повісити фото на стіну у своїй спальні.
всі новини! велика зміна в моді та красі...
У мене було кучеряве волосся, і я зробила хімічну завивку.
А потім я підстригла волосся над вухом,
це так званий маллет.
Я думала, я була прекрасною.
Моя мама розуміла, наскільки важливою для мене була мода,
тож мама сказала: «Чому б нам не спробувати модельну школу?»
Я навчилася знімати жакет... однією рукою.
ЛІНДА ЄВАНГЕЛІСТА - Модель, студентка
Ви застібаєте ґудзики однією рукою, починаючи знизу.
Не потрібно ходити до модельної школи, щоб бути моделлю.
МОДЕЛЬ ЇДЕ В ЯПОНІЮ
Іронія в тому, що батьки відпустили мене до Японії,
коли мені було 16 за модельним контрактом.
Вони не відпускали мене у шкільний лижний похід,
але відпустили до Японії.
ДИСКО РЕСТОРАН
Коли я приїхала в Японію, перше, що у мене запитали,
чи роблю я нюд фото,
вони хотіли взяти мірки
і роздягнути мене.
ЛІНДА ЄВАНГЕЛІСТА
Я така: «Я щойно зробила портфоліо, там всі мої виміри».
Я не хотіла роздягатися.
Я була шокована.
Я не повинна була їхати туди сама.
Я поїхала додому.
Я начебто здалася, але потім моя модельна агенція
зареєструвала мене на участь у конкурсі «Юна Міс Ніагара».
У мене нічого не вийшло, але в залі був модельний скаут.
Мене представили Джону Касабланкасу.
Коли ми зустрілись, він сказав:
«Ого, ти схожа на Джоан Северанс».
Я не могла в це повірити, бо я обожнювала їй.
Він сказав: «Так, ми з радістю візьмемо тебе.
Може, тобі треба скинути кілька кілограмів,
і... спробуємо, що з цього вийде».
Джон Касабланкас був надзвичайно чарівним чоловіком.
Він очолював модельну агенцію «Еліт».
Можна сказати,
що він був, знаєте, таким впевненим чоловіком.
Думаю, до того часу, як я з ним познайомилася, він зустрічався
з кимось мого або майже мого віку.
Я ніколи не сприймала його так. Для мене він був моїм агентом.
У випускному класі середньої школи агентство «Еліт» записало мене
на їхній конкурс «Обличчя року».
Це як конкурс пошуку моделей.
Я і десь так, напевно, 200 молодих дівчат приїхали в Акапулько
і це було більше схоже на конкурс краси.
Мене звати Сінді Кроуфорд, я з Чикаго, штат Іллінойс.
Не обов'язково мати талант.
Це конкурс заради задоволення, заради краси.
Тебе оцінюють постійно.
ДЖОН КАСАБЛАНКАС МОДЕЛЬНИЙ АГЕНТ
За вами весь час стежать.
Тому що бути моделлю - це бути людиною,
яка має бути ідеальною завжди.
Я розумію, що тоді це було досить не прогресивно,
але мені здавалося, що це було просто прослуховування.
Ми об'їхали весь світ і ми вихопили вас, ми знайшли вас,
ми привезли вас сюди, і ми сподіваємося, що це лише початок того,
що зробить вас чудовими моделями «Еліт»,
і потім ми разом заробимо багато грошей
і матимемо великий успіх.
Я потрапила в десятку найкращих.
Коли ти потрапляєш у першу десятку, у тебе беруть інтерв'ю:
«Чи хотіла б ти покинути школу?»
«Чи можеш ти переїхати ти в Нью Йорк?» - і бла, бла, бла.
Я вчилась у старшій школі і не збиралась її кидати, я так і сказала.
Я повернулась до старшої школи.
Я була на правильному шляху, стала співпромовцем на випускному вечорі.
Учениця середньої школи ДеКалб
Я подала документи до Північно-Західного університету
і мала отримала стипендію, якщо піду на хімічну інженерію.
Влітку, перед вступом до коледжу, «Еліт» запросили мене до Нью-Йорка,
і я поїхала побачитись з фотографом, Патріком Демаршельєром.
Він сказав: «Гаразд, вона поїде зі мною до Риму,
але я хочу, щоб вона обрізала волосся».
Ми з агенцією вирішили: «Ні, воно того не варте».
Ми сказали: «Ні, вона не буде обрізати волосся».
І вони сказали: «Гаразд. Ми все одно її візьмемо».
Я була така рада.
Це була чудова можливість.
Першої ночі
вони прислали перукаря до моєї кімнати, щоб підрізати кінчики.
Мені розчесали волосся, зібрали в хвіст і відрізали його, не спитавши дозволу.
Я була шокована.
І я просто сиділа там в готельному номері в Римі і плакала.
І якщо люди дивуються, чому я ніколи не стриглася з тих пір, то ось чому.
Тому що я була дуже травмована.
Дорогі друзі, у мене все добре.
Місто прекрасне і тут є на що подивитися.
Мені коротко обрізали волосся, ігноруючи мої заперечення.
Я справді відчула... Мене не сприймали як людину,
яка має право голосу у власному житті.
Не те, щоб мені не подобалося коротке волосся,
просто я не обирала мати коротке волосся.
Якщо це і означає бути моделлю, то я просто не готова до цього.
Існує так багато міфів, які оточують моделей...
РОБІН ГІВЕН ПОЗАШТАТНИЙ КРИТИК, «ВАШИНГТОН ПОСТ»
...і завдання цих міфів - приховати їхню людяність.
ФОТО ДЖОРДЖ ПЛАТТ ЛАЙНС
Коли ви подивитесь на історію моделей,
роль моделі полягала в тому, щоб бути, по суті, живим вішаком.
Їх вважали манекенами.
Моделі зазвичай тихі,
і їхня робота полягає в тому, щоб все виглядало невимушено.
Ви не обов'язково знали ім'я моделі.
Мені пощастило бути моделлю, на подіумі, але я також працювала повний робочий день.
БЕТАН ХАРДІСОН МОДЕЛЬ / КОЛИШНІЙ АГЕНТ
Було багато інших відомих моделей...
МАЙКЛ КОРС ДИЗАЙНЕР
...але більшість з них були відомими, правда, лише для друку.
Знаєш, чи була б це Твіггі у 60-х,
чи Лорен Хаттон у 70-х.
Думаю, що моделі мали тенденцію виглядати відповідно до...
ТОДД ОЛДЕМ ДИЗАЙНЕР / КРЕАТИВНИЙ ДИРЕКТОР
...уявлень чоловіків про те, як має виглядати жінка.
Вони були блондинками, як Шеріл Тігс або Крісті Брінклі.
Я маю на увазі, розкішні жінки, але вони
з відстані 3 метрів всі виглядають однаково.
Я думаю, що індустрія моди створила ілюзію гламуру і сексу
тому що ви не повинні знати, що, можливо, моделі,
яка повинна представляти цю ідеалізовану жінку,
всього 17 років.
Саме моделі відповідали...
ЖАННА БЕКЕР ФЕШН-ЖУРНАЛІСТКА
...зрештою за продаж.
Або, звісно, за продаж журналів.
Тому я думаю, що тиск на них був неймовірним.
Ви повинні мати гарні фотографії, або показати себе чудово на показі мод,
а наступного дня ти маєш сяяти.
- Ось так? - Ні, трохи більше. Ось так. Пишемо.
- Можна поставити запитання? - Добре. Запитуйте.
Наскільки важливі вії для вашого образу?
Дуже важливі.
Без вій ви не завершені.
Чи використовуєте ви вії для спілкування?
- Так, коли щось хочеш. - Як?
- Перепрошую? - Коли ти чогось хочеш.
Додає вам шарму, коли ви кліпаєте віями.
Це гарна відповідь?
Я не думала, що красива.
Я думала, я була гарненька.
І знала, що була висока.
І худа, дуже худа.
Тож я думала, що маю всі дані для того, щоб бути моделлю.
ПАРИЖ
Здається, мені було майже 19, коли я поїхала до Парижа.
Припускали, що я, можливо, трохи обманюю про свій вік.
Я отримувала замовлення, але на найнижчі позиції.
Я хотіла бути тим, ким вони хотіли мене бачити, коли я з'являлась на роботі.
Тож чи це був, дизайнер чи фотограф...
...я хотіла задовольнити їх.
N°5 ШАНЕЛЬ ПАРИЖ
КАРЛ ЛАГЕРФЕЛЬД ДИЗАЙНЕР
Де Лінда?
Лінда Євангеліста тут.
Я дуже рано взяла участь у показі Шанель.
- Вже краще? - Так.
«Маленька»!
Я не маленька.
Ліндо, опусти волосся нижче.
- Справді? - Через укладку.
І я відчувала, що на той момент я все ще не знайшла себе.
Я відчувала себе трохи самозванкою.
Ліндо, йди туди і я поясню, що робити.
Англійською чи французькою?
Якою мовою вам треба розмовляти?
Англійською.
Трохи французької. Добре.
Але я так хотіла бути там.
Я так хотіла бути там.
Мій агент вважав, що мені слід почати все спочатку,
бо моє портфоліо нікого не вражало.
еліт+ Париж
Думаю, я виглядала незграбно.
І я думала, що розумію моду, але я не розуміла її.
Багато людей казали мені, що для хорошої кар'єри треба три роки.
І я відробила свої три роки.
Тож, коли я поїхала на кастинг Пітера Ліндберга,
я пішла без свого портфоліо.
І він мене взяв.
Що я намагаюся робити - це поважати жінок...
ПІТЕР ЛІНДБЕРГ ФОТОГРАФ
...не перетворювати їх на Мікі Маусів чи щось подібне,
просто залишити їх, якими вони є, і працювати з їхніми особистостями.
Я маю на увазі, коли я знаходжу когось нового для роботи,
вони повинні вже мати це.
Я не створюю це. Вони повинні це принести.
І в кінцевому підсумку на фото залишаються справжні вони.
Пітер Ліндберг був ремісником.
ФАБ'ЄН БАРОН КРЕАТИВНИЙ ДИРЕКТОР
Він досконально відпрацював свою техніку
відображення жінки фотоапаратом.
У нього був, знаєте, такий дуже німецький, скандинавський погляд на свої фото.
Знаєте, німецький індустріальний.
Завжди в чорно-білому.
Пітер був натуралістичним і атмосферним.
ГРЕЙС КОДДІНГТОН КОЛИШ. КРЕАТ. ДИР., АМЕРИКАНСЬКИЙ «ВОГ»
Його фото, вони всі були дуже грубі.
Думаю, якщо хтось і сфотографував справжню мене,
то це був Пітер Ліндберг.
Саме вони викликали у мене найбільший дискомфорт,
тому що дуже важко просто бути собою.
Сьогодні у нас є кілька молодих моделей.
Наомі, що робить її гарною дівчиною з обкладинки?
У неї дивовижна особистість, окрім того, вона дуже гарна.
Вона неймовірно професійна.
Навіть у 15 років вона ходить на кастинги з повними сумками речей,
з намистами, косметикою і всім таким.
Мій агент каже: «Я хочу, щоб ти пішла в журнал "Ель"», -
бо вони б узяли мене в поїздку по Америці.
Я відчувала справжню провину.
Моя мама й гадки не мала, чим я займалась.
Моя мама народилася на Ямайці,
і вона переїхала в Англію, коли їй було три роки.
Моя мама була мені за маму, моя мама була мені за тата.
Я також вважаю, що багато в чому це було частиною мого прагнення,
тому що в моєму житті не було батька.
Я завжди хотіла, щоб мама пишалась мною.
Я знаю, як важко вона працювала і чим пожертвувала для мене.
І ось я нарешті прийшла додому і набралась сміливості розповісти мамі.
Вона була розлючена.
Це не те, заради чого вона відправила мене до школи.
Вона платила за моє навчання всі ці роки.
І тепер я просто хочу бути моделлю?
Вона погодилася, але моя мама не змогла поїхати зі мною
бо вона була вагітна моїм братом.
Отже, 14 квітня я поїхла в Новий Орлеан.
НОВИЙ ОРЛЕАН
Наомі в ті дні була дуже доброзичливою.
Це була її перша велика робота. Це була велика пригода.
СИНІЙ ПРИНТ НА ЛІТО
Ми зробили дві історії, одну на пляжі...
...і інша історія, яка називалася «Землеробки».
Ми були на рабовласницькій плантації, коли робили це фото,
шість білих людей і чорношкіра дівчина.
Це було 30 років тому. Інший світ.
Моя мама нервувала.
Вона говорила зі мною перед від'їздом.
Вона розповіла мені про расизм в Америці.
ВБИТИ ОДИН ОДНОГО ЖИТИ РАЗОМ
Вона розповіла мені про Південь, про Ку-клукс-клан.
Знаєте, це те, що ми знали про Південь в Англії.
Я почала розуміти в культурному плані,
що мені доведеться дуже багато працювати, щоб відчути, що мене приймають.
Я ніяк не могла повернутися додому, підібгавши хвоста,
мовляв, нічого не вийшло, я здалася.
Ні в якому разі.
Я збиралася йти далі і далі.
Приблизно через чотири місяці після того, як я знялася для британського «Ель»,
до Лондона приїхали деякі люди,
бо почули про цю молоду чорношкіру дівчину.
Це було щось: «Ого, вони летять в Англію, щоб зустрітися зі мною?»
У мене була студія в Східному Лондоні...
ДЖОН ГАЛЬЯНО ДИЗАЙНЕР
...і дуже хороший друг сказав: «Ти маєш приїхати.
Ти маєш її побачити, ти маєш її побачити.
Їй тільки 14, їй тільки 15». Школа чи шось таке.
І тоді я вперше побачив, як Наомі працює. Це було для британського «Ель».
У неї є присутність.
Присутність, заземленість.
Це як магніт.
Жінка, яка її знайшла, вона зв'язалася зі мною і сказала:
«Є дівчина, про яку ти повинен подбати».
Наомі була дуже шанобливою і дуже сором'язливою, тихою.
Вона мене дуже вразила.
Просто познайомилась з дійсно хорошими людьми.
Айлін Форд почала приїжджати до Лондона,
намагаючись переконати мою матір підписати з ними контракт.
Я любила Айлін Форд.
Я згадую її старомодний спосіб...
її старий традиційний спосіб бути модельним агентом.
- Так. - Думаю, вона була права.
Думаю, вона була найправильнішою з усіх них.
Як її ставлення до тебе відрізнялось від інших?
Мені подобалося, як вона піклувалася про дівчат.
- Так. - Ми всі жили в її будинку,
і знаєш, завдяки їй наші батьки почувалися дуже захищеними.
На той час у Нью-Йорку було дві великі агенції.
«Форд», яка належала Айлін Форд.
Вона була дуже, типу, правильна, і знаєш,
очікувала, що всі її «дівчатка» будуть поводитися певним чином,
і вони жили в таунхаусі.
А ще була «Еліт», яка мала зовсім іншу енергетику в тій агенції.
Вони не вважали себе батьками
і не хотіли бути ними.
Вони за тебе не відповідали. Вони були твоїми агентами.
Я не відчувала, що в агенціїї з'явились другі батьки.
Мені було 20 років.
Я кинула коледж, щоб працювати моделлю в Чикаго, і це було чудово.
Я заробляла тисячу доларів на день.
Сінді Кроуфорд ВІДМІННА ШКІРА, НОГИ ТА ВОЛОССЯ
Основним заняттям там був каталог.
Був один великий фотограф, Віктор Скребнескі.
Він був великою рибою в маленькому ставку.
Віктор, безумовно, був моїм першим наставником в індустрії моди.
Він казав: «Гаразд, праву руку вперед, плече вгору»,
коли Віктор казав: «Не рухайся», - ти не рухаєшся.
І ти така: «Гаразд, я завмерла».
Я там не раз втрачала свідомість, особливо перед обідом.
Якби ви були голодні, то знепритомніли б.
Потім мене піднімали... ...і я знову непритомніла.
Це не було: «Ти така гарна, ми тебе сфотографуємо».
Це було так: «Твоя задача допомогти продати цей жакет».
«Ми всі тут зібралися, щоб продати цей жакет».
Прямо з ДеКалба, Іллінойс, вітайте Сінді Кроуфорд.
У неї завжди було таке тіло?
Встаньте на хвилинку. Ось це я називаю тілом.
Їй довелося пройти через цей період навчання чи ні?
Ну, з Сінді це було набагато більш психологічно -
вона не була впевненою, що справді хоче бути моделлю.
- Я була наче невільниця. - ...психічна стабільність.
Або як дитина: «Побачена, але не почута».
Дивлячись на цю ситуацію зараз, коли Опра:
«Встань і покажи мені своє тіло».
Типу: «Покажи, чому ти гідна бути тут».
Тоді я не усвідомлювала це, тільки зараз, коли я згадала
і подумала: «О, Боже, це було так негарно, справді».
Особливо від Опри.
Потрохи її амбіції зростають.
Вона починає відчувати, ким може стати, і я кажу це в цій програмі...
ДЖОН КАСАБЛАНКАС «ЕЛІТ» МОДЕЛЬНА АГЕНЦІЯ
...якщо вона захоче, то може стати найкращою.
Мені було добре в Чикаго, місто не пригнічувало мене.
У мене була власна квартира. Я могла їздити додому і бачитися з мамою.
У мене була дуже безпечна ситуація з Віктором Скребнескі,
з яким я працювала щодня і чудово заробляла.
Віктору видніше Перетворення Сінді Кроуфорд
Мені запропонували роботу на Балі, і це було схоже на десятиденну подорож.
У Чикаго ми працювали моделями, які були в Чикаго.
Ми рідко виїжджали на зйомки, подорожували і робили щось цікаве.
У студії Скребнескі вони провели один день з десяти...
Цілий день у Скреба 9:00 Початок зйомок білизни
...я сказала: «Можете відпустити мене, щоб я зайнялася іншою справою?»
Вони сказали ні.
Вони не просто відмовили, а сказали: «Якщо ви скасуєте, -
цю зйомку каталогу, чи що там було, - ми більше ніколи не звернемося до вас».
Я працювала чотири, п'ять днів на тиждень, в основному з Віктором.
Він був для мене всім.
Я заробляла більше грошей, ніж мої батьки коли-небудь могли уявити.
Коли я була дитиною, грошей завжди бракувало.
А потім, коли мої батьки розійшлися,
я бачила, як тато використовував гроші, щоб маніпулювати моєю мамою.
Я пам'ятаю, як побачила це і подумала: «Я ніколи не буду такою».
Коли ти дорослішаєш,
ти знаєш, коли важливо щось сказати, а коли ні.
Я скасувала роботу. Я поїхала на десять днів на Балі.
Ось і все.
Він більше не звертався до мене.
Якщо ви були моделлю в Чикаго
і не працювали з Віктором Скребнескі,
це був крок назад.
Гаразд, дам шанс Нью-Йорку.
НЬЮ-ЙОРК
Ми робимо дві обкладинки, основну обкладинку,
до 75-річчя, і, гадаю, ще одну онлайн-обкладинку.
Гаразд.
Можеш підняти руку ближче до шиї?
Так. А потім я просто перейду до справи.
Прекрасно. Можливо, це все.
Ось так. Так краще.
- Боже мій. - Боже мій. Розкішно.
Боже, яке гарне фото.
Крісті теж чудово виглядає.
Я не хочу... Ми зняли це на камеру?
Крісті Терлінгтон зробить свою першу обкладинку для «Космо».
Вона отримає 500 доларів за три години гриму
і 15 хвилин позування.
Непогано для дівчини, яка щойно закінчила школу.
Робота моделлю - це як навчання на ходу, навчання під час спостережень та аналізу.
Тут немає справжнього викладання.
У наш час вся магія відбувається на пост-продакшені.
У 80-х і на початку 90-х вся магія відбувалася
саме в той момент, коли ви чули «клац».
Нерухоме зображення - священне.
Ми робили сотню кадрів, щоб отримати один-єдиний.
«КОСМОПОЛІТЕН»
Що бачили, те й мали.
Хтось тримав кінець спідниці рибальською волосіню.
Можливо, у вас за поясом
була банка Коли, щоб звузити талію, хах...
У нас були всі ці трюки, але світло?
Фотографи дійсно працювали над світлом,
бо тоді не було ретуші.
І ти ніколи не знав, яким вийде фото,
поки не побачиш його в журналі.
У 1980-х, діти, не було Інтернету.
МАЙКЛ МУСТО ЖУРНАЛІСТ
Було щось, що називалося журналами.
У нас не було інстаграму.
ЕДВАРД ЕННІНФУЛ ГОЛОВНИЙ РЕДАКТОР, БРИТАНСЬКИЙ «ВОГ»
У нас не було фейсбуку.
У нас були журнали.
Журнали були одним з основних способів проникнення в інший світ.
У нас були люди, які регулювали культуру.
Журнал сподівається впіймати читача,
який придивиться до одягу пильніше,
піде в магазин і купить його.
КАРЛІН СЕРФ ДЕ ДУДЗЕЛЕ СТИЛІСТ / АРТ-ДИРЕКТОР
У «Базаар» є стиль, у «Вог» є стиль,
у «Ель» є стиль...
Я не знаю, як це описати.
Але всі вони були різні.
«Харперс Базаар» був дуже манірним.
Журнал «Ель», ми робили все швидко.
Щотижня!
Мода швидко змінюється, розумієте, про що я?
«Вог» завжди був коронною прикрасою модних журналів.
«Вог» був дуже міжнародним.
А американський «Вог», очевидно, був Біблією.
ТІМ БЛАНКС ГОЛОВНИЙ РЕДАКТОР, «БІЗНЕС У СФЕРІ МОДИ»
Я думаю, що кожна модель прагне попасти у «Вог».
АННА ВІНТУР РЕДАКТОРКА, АМЕРИКАНСЬКИЙ «ВОГ»
І це допомагає її кар'єрі. Вона отримує рекламні кампанії.
Це збагачує її портфоліо.
Тобто окрім грошей, є інші причини, чому дівчата хочуть знятись у «Вог».
Я пам'ятаю, як мене запросили до американського «Вог» у Сент-Бартс.
Для дівчини з маленького містечка поїздка на Сент-Бартс
була наче: «Це рай».
І після тієї зйомки я спробувала себе на обкладинці «Вог».
Нам ніколи не гарантували обкладинку.
Тоді... це була «спроба на обкладинку».
Ти заходиш, робиш кілька знімків,
а потім вони дивляться на них і кажуть:
«Так, ось ця підходить, - або, - ні, давай знімемо ще когось іншого».
І тільки через місяць ти дізнаєшся,
чи твоє фото пройшло відбір, чи ні.
Це була моя мрія... потрапити на обкладинку «Вог».
Будь-який «Вог». Неважливо, який саме «Вог».
Моя перша обкладинка була для італійського «Вог».
Пам'ятаю, мені подобалося, як я виглядала в дзеркалі,
і я відчувала себе принцесою, йдучи на знімальний майданчик.
Італійський «Вог» не так просто було дістати,
тому, знаєте, коли я повернулася до свого життя вдома,
пройшло багато часу, перш ніж я змогла побачити журнал,
тому що я не могла його ніде знайти.
Моя друга обкладинка «Вог», я думаю, була більш значущою,
тому що більше людей її помітили, вона була для британського «Вог».
Дивлячись зараз, я виглядаю такою молодою,
я не можу повірити, що я на обкладинці «Вог».
Тоді мені було, мабуть, 17 років.
Його зняв Патрік Демаршельє.
Донна Каран щойно запустила свій новий бренд,
і це була обкладинка з її першою колекцією.
Після закінчення зйомки ми зробили портрет,
у мене було нарощене волосся, тож воно було дуже довге.
І ми зробили щось на кшталт портрета, знаєте,
де я була ось так, ніби, класично прикривала себе.
Я опускала руки трохи нижче і нижче.
«Не могли б ви опустити руки трохи нижче?»
І я пам'ятаю, що була сором'язливою,
але я не почувалася погано.
Я почувалася добре після цієї зйомки.
У той момент я почувалася красивою.
Патрік не викликав у мене дискомфорту,
але я пам'ятаю, як подумала:
«О Боже! Я не повинна була... Я не повинна цього робити».
ФОТО
Зрештою, це зображення з'явилося на обкладинці журналу «Фото»,
який не має величезного тиражу чи чогось подібного,
але це було щось на кшталт: «О Боже», -
тому що я не знала, для чого це фото,
але я точно не думала, що це для обкладинки журналу.
Я не думаю, що існував якийсь певний вік, якого потрібно було досягти,
щоб сфотографуватися оголеною.
Не думаю, що хтось контролював чи регулював це.
Не можу сказати, що я завжди була такою досвідченою,
але я знаю, що моя мама пізніше скаже:
«Ох, з тобою завжди буде все гаразд.
Я знала, що у тебе є своя голова на плечах
і, знаєш, з тобою все буде добре».
Але я не знаю, чи були гарантії, що зі мною все буде добре.
Це було просто, знаєте... «Вперед». «Удачі».
Сінді Кроуфорд є найбільш впізнаваною і продаваною знаменитістю.
Чоловіка поплескають по спині і скажуть: «Молодець».
«Я не встану з ліжка менше, ніж за 10 000 доларів на день».
Це половина гри, насправді.
Одного дня це все скінчиться.
ПЕРЕКЛАД: Zach Lauch