Добре дошли в Ню Йорк.
Помня пристигането си в Ню Йорк.
От летището виждаш силуета на сградите.
Възкликваш от въодушевление. Каква енергия!
Беше повече, отколкото си представях.
Ню Йорк кипеше.
Хора пееха на ъгъла.
Като танцьорка първото, което исках да направя,
бе да ида на школата на Алвин Ейли.
ШКОЛА ПО ТАНЦИ
Ню Йорк беше пълен с живот, невероятна енергия.
За мен Ню Йорк беше магия.
Имах малко от онази смелост, с която е известен.
Има много графити, особено в центъра.
Хайде, отиваме на Limelight.
Всички се контеха, за да излязат.
Така и трябва да бъде!
Щяхме да вечеряме заедно...
Харесваше ни на Таймс Скуеър, преди да го прочистят.
МОМИЧЕТА ТАНЦУВАТ
Ако имаше пийп шоу, не ходехме.
Но Ню Йорк беше едно различно място.
Малко долнопробно, малко... Беше забавно.
Времето, което изкарах в Ню Йорк, в модата,
беше златният век според мен, но...
Ако не, не ми го казвайте. Не разваляйте илюзията.
КРИСТИ СИНДИ ЛИНДА НАОМИ
Как се справям?
Супер!
Благодаря!
Пристигнах в Ню Йорк,
когато бях на двайсет.
След Чикаго имах идея как са нещата в един град.
Но Ню Йорк е уникален.
Исках да се кача на метрото, но ми вдъхваше малко страх.
Предпочитах такситата.
Понякога спираха, понякога не.
Не можех да разбера защо, докато един ден осъзнах:
"Трябва да свети табелата".
Често вдигах ръка по улиците на Ню Йорк,
но такситата ме подминаваха.
Кристи вдигаше ръка и те спираха.
Казваха: "Не искам да ходя до Бруклин".
Не разбирах защо го казва това.
Осъзнах го, когато Кристи трябваше да застава пред мен,
за да ми спре такси.
Всичко беше ново.
Беше интересно, предизвикателно.
Я застани тук... Оправи ми деня!
Една приятелка, гримьорка,
ми беше позволила да спя на дивана ѝ.
След три месеца каза:
"Трябва да си намериш апартамент".
Наех апартамент, преди да стана на 18.
Нанесох се веднага.
Беше едно голямо студио,
но без храна в хладилника и без каквито и да е мебели.
Работех непрекъснато, но агенцията взима много,
имах и наема, и всички останали неща.
СЛАДУРКИ
С Кристи бяхме съквартирантки.
Правехме дивотии, смеехме се, забавлявахме се и...
- Чувствах се удобно с тях. - Добре...
Те са ми сестри.
УЛИЦА ФАШЪН 7-МА УЛИЦА
Работата в Ню Йорк
беше до голяма степен
една редовна работа от девет до пет.
Чувствах се като в Работещо момиче.
АЗЕДИН АЛАЯ - ПРОЛЕТ 1987
СЛАЙД - РАЛФ ЛОРЕН
Трябваше сама да си проправя път.
Мама и тати нямаше да ме спасят.
Ако си наема апартамент и нямам пари за наем, познайте какво ще стане.
Ще ме изгонят и ще се върна вкъщи.
Нямаше предпазна възглавница.
Това ми даваше голяма мотивация. Работех яко.
Франческо Скавуло ме нае за Cosmopolitan.
Харесвах му, защото му напомнях на Джия.
ДЖИЯ - 1979
Джия беше любимка на много фотографи.
Агенцията ми каза: "Имаме малката Джия".
СИНДИ - 1985
Тези момичета работеха неуморно.
Работеха непрекъснато.
Даваха ти усещането,
че искаха повече, отколкото просто беше на разположение,
но бяха мотивирани...
АНИ ВЕЛТРИ БИВША АГЕНТКА
...все да се подобряват.
Непрекъснато търсеха,
искаха, бяха любопитни, учеха се.
Просто бяха мотивирани.
- Довечера ли е? - Да.
- Супер. - Ако издържиш до 12:30.
- Ах, не. - Ах, не! Да!
Утре почвам рано. Няма да седя до късно.
Като почнах да работя с Vogue,
казвах на редакторите:
"Искам да работя със Стивън Майзел, става ли?"
Поли Мелън ми каза:
"Не мисля, че си типът му".
Казах: "Какво имаш предвид?"
Стивън е от великите творци на времената ни.
Стигаше да види модела...
ЕДУАРД ЕНИФЪЛ РЕДАКТОР
...и виждаше потенциала на този модел.
Станахме приятели
и почнахме да излизаме заедно със Стивън.
Правехме снимки с една камера Polaroid.
АННА СУИ ДИЗАЙНЕР
Беше ясно, че Стивън имаше добро око.
Виждаше някого,
караше го да позира по начина, който си представяше.
Имаше невероятна визия.
Стивън започна да снима
съвсем в началото на 80-те години.
МАДОНА СНИМКА НА С. МАЙЗЕЛ
ПОЛ КАВАКО СТИЛИСТ
Имаше студио на 23-та улица.
Викахме му "Клиниката",
защото момичетата идваха и той ги учеше как да са модели.
Момичетата се преобразяваха.
Онези, които бяха добри, се превърнаха в суперзвезди,
защото възприемаха и абсорбираха всичко.
Искаха да се научат.
Имаше огледало, за да виждат моделите себе си.
Това даваше на момичето властта...
ФАБИАН БАРОН ТВОРЧЕСКИ ДИРЕКТОР
...да се старае до краен предел,
защото знаеше дали кракът е на правилното място или не.
Спомням си,
когато ме повикаха за пръв път да работя със Стивън Майзел.
Надявах се да му харесам.
Каза: "Можеш ли да ходиш? С големи крачки?"
Отговорих: "Да".
Каза: "Можеш ли обаче да постигнеш целта и да си фокусирана?"
Отговорих: "Да".
Направих го много пъти.
Това беше началото на връзката ми с него.
Всички участвахме в процеса.
Това беше моето школуване.
Работеше много с допира.
Идваше, докосваше косата ти.
Помагаше с грима.
Такава беше енергията в студиото. Играехме си.
Идвахме и ако нямахме план
за това какво ще правим, трябваше
да си сътрудничим и да измислим план
за какво ще правим.
Непрекъснато градяхме, рушахме, градяхме отново.
Създаваше много интимна и безопасна среда в студиото.
Чувствах, че се грижи за мен.
Усещах, че го интересуваше да ми е удобно.
Или ако не казвах нищо, разбираше, че не ми е удобно.
Наистина беше една специална връзка, бяхме като семейство.
Започнах да работя със Стивън на 16 г. за американското Vogue.
Като дойде, краката ѝ вече бяха дълги колкото са сега,
три метра.
КАРЛИН СЕРФ ДЮДЗЕЛ СТИЛИСТКА / ХУДОЖЕСТВЕНА ДИРЕКТОРКА
Стивън веднага я нарече Бамби, защото тя беше Бамби.
Беше срамежлива, беше...
Да, въобще не е, но това няма значение.
Бидейки танцьорка, използваше краката си.
Чудя се.
Снимките с танците бяха първите. Не знам дали са тук.
Работата със Стивън е като обучение.
Оформя те по един толкова фин начин,
че се чудиш: "Как ми го извади това?
Не знаех, че съм способна".
Бях късметлийка, че се запознах с този чудесен човек,
който още е като семейство за мен. Обичам го.
Разбрах, че можеш да имаш семейство по избор.
Не познавах баща си.
Майка ми ме е родила на 17 г.
И той е бил на толкова.
Това усещане на изоставяне...
Тя не можеше да направи нищо, за да промени усещането.
Вярвам, че това е и част от мотивацията ми.
Това, че нямах бащина фигура в живота си.
Тогава дойде едно благословение.
На 16 г. работех в Париж и живеех сама.
Един ден ми откраднаха чантата.
Откраднаха ми всичките пари.
Пътническите чекове, които ми беше дала майка ми.
Щях да ходя на вечеря с един друг модел, която ме съжали.
Тогава се запознах с Азедин Алая.
Азедин Алая беше много енигматичен дизайнер.
ДЖИЙН БЕКЕР МОДНА ЖУРНАЛИСТКА
Много му харесваше да играе с женската форма.
Женствеността е важна.
АЗЕДИН АЛАЯ ДИЗАЙНЕР
Някои неща не мога да ги дефинирам.
Дрехите му бяха много прилепнали, секси, прелъстителни.
Някои ти даваха усещане за архитектурност.
Но много удобни. Те се движеха с теб.
Той беше един много мил човек.
Не знаеше английски. Аз не знаех френски.
Но имаше нещо.
Даде ми едни дрехи.
Поиска да ги облека,
за да види как изглеждат на мен.
Облякох ги.
Хареса му как изглеждаше.
Пита ме къде живея. Казах му: "В хотел Ленъкс".
Тогава ме попита къде е майка ми.
Отговорих: "В Лондон".
Майка ми знае френски.
Каза: "Обади ѝ се".
Обадих се на майка ми и те разговаряха.
Каза на майка ми, че ще се погрижи за мен,
че ще живея под неговия покрив,
че ще съм в безопасност там.
Майка ми не знаеше с кого говори.
Не го познаваше, но му се довери.
И така, на следващия ден или два дни по-късно,
аз се преместих на Рю дю Парк-Роаял.
ФОНДАЦИЯ АЗЕДИН АЛАЯ - ПАРИЖ
О, обожавам тази рокля!
- Това съм го носила. - Сериозно?
- Произведение на изкуството. - Да.
Тати беше гений.
Да, наистина.
Ето те.
Мислех, че ще живее вечно.
- Не си представях... - Да.
Не си представях... не си мислех, че няма да го има.
Наоми стана музата на Алая.
Бяха почти като семейство.
Научи ме на много неща в света.
Запознах се с великолепни хора.
Образовах се относно изкуството, архитектурата, дизайна.
Най-важното беше, че го виждах как работи, бях част от работата.
Държеше се с мен като с дъщеря.
Приготвяше ми закуска, вечеря.
Не че не се карахме.
Измъквах се от прозореца, ходех по клубове.
Звъняха му да го осведомят.
Идваше в клуба.
Преди да ме заведе вкъщи, казваше: "Грешно носиш дрехите".
И ги поправяше.
"Трябваше да сложиш колана така и..."
Нали разбирате.
Представете си, че бутикът беше гардеробът ми.
Кое 16-годишно момиче
има за гардероб магазин на Алая?
Когато почина,
беше огромен шок.
АЗЕДИН АЛАЯ 1935 - 2017
Животът ми щеше да е много различен без него.
Той ме предпази в тази професия,
напътства ме.
Веднъж...
един художествен директор ми каза, че счита гърдите ми за перфектни,
но искаше да ги докосне.
Веднага се обадих на тати.
Директно се обадих на тати и той му звънна,
и му прочете конско.
Никога не се доближи пак до мен.
Беше полезно, че си отворих устата и си казах мнението,
защото считам, че това ме предпазваше,
същевременно с хората, които ме заобикаляха.
Здравейте.
- Привет. - Привет.
Жак-Люк Брюнел позволи да го снимат на кастинг във Флорида.
Това е любимото му упражнение,
"лов на модели",
както се казва.
Кортни Пауъл се озова в агенцията Карин Моделс в Париж.
"Предложи да ме изпрати на кампания за бански.
Каза ми, че мерките ми трябва да са идеални.
Че трябва една конкретна външност.
Искаше да си повдигна блузата.
Почна да ме опипва".
Кортни казва, че нееднократно се е противопоставила.
"От момента, в който казах не на Жан-Люк Брюнел,
спряха да ми дават работа".
Запознах се с Брюнел,
прословутия френски агент,
който управляваше агенцията на Карин в Париж по онова време.
Форд и Карин бяха партньори.
КАРИН МОДЕЛС
Когато ходех в Париж,
Форд уреждаха да отсядам в апартамента на Жан-Люк.
Повечето бяхме млади.
Озоваваш се в една среда, която вероятно...
е абсолютно нова за теб, нали?
Подчиняваш се на един по-възрастен мъж,
който ще управлява кариерата ти.
Имаш му доверие.
Познатата история.
АВЕНЮ ОШ
Не се случи нищо. Обикновено не беше там.
Ядосах се, като го мисля със задна дата, умения за оцеляв...
Не мога да повярвам, че съм добре.
След като е изгонен от агенцията,
сътрудник на Епстийн е обвинен за изнасилване на малолетни
Нищо не ме изненадва за когото и да е.
Дори и познатите ти хора
не знаеш на какво са способни.
Президент на Елит Европа,
който координира офисите на Елит на континента...
ДЖОН КАЗАБЛАНКАС АГЕНТ НА МОДЕЛИ
...г-н Жерал Мари.
Омъжих се за агента си...
...Жерал Мари.
Намирах го за много шармантен.
Харесваше ми самоувереността му.
Щом е с Елит, значи е добра.
Ако един модел на Елит не донася 200-250 000 долара на година,
няма да го задържим.
Беше млада, едва на 22 г.
В Ню Йорк не го виждах никога.
Когато се запознах с Линда, вече бяха сгодени.
Напъваше ме силно
да работя толкова много.
Струваше ми се чудесен мъж.
Каза ми, че е асистент на един немски фотограф.
Смятах, че е противен.
Но се случи нещо!
На следващата ни среща открих, че не е.
И се влюбих.
Прекалено е добро за асистент на немски фотограф.
Аз просто искам щастливия край, това е всичко.
Живеех в Париж около три години.
Бавно се изкачвах по стълбицата...
преди да почувствам,
че съм постигнала нещо.
Можех да почна да спестявам пари.
Работех с първокласните фотографи.
Но исках да съм на корицата на Vogue.
На което и да е Vogue, това ми беше мечтата.
Отидох на едно пътуване с Питър Линдберг.
Питър видя двуполовата ми страна
и много искаше да ми отреже косата.
Обясни ми: "Имаме много материал с дългата ти коса.
Считам, че трябва да го направиш, за да се развиеш".
Поисках мнението на майка си.
Каза: "Защо? Ще си единственото момиче с къса коса".
Отговорих: "Това не е нещо лошо".
Дойде в студиото и каза: "Готова съм.
Искам да я отрежа".
Тогава Жюлиен, фризьорът ѝ,
хвана косата ѝ отзад и каза: "Добре ли сте всички?"
Тя каза: "Не!" и почна да плаче.
Той взе ножицата и щрак!
Беше отрязана в един миг.
След това отидох в Милано
за модните ревюта,
където ме бяха наели за 20 ревюта.
На пробите,
когато ме виждаха,
взеха да анулират ангажиментите.
Явих се само на четири ревюта.
ЕВАНДЖЕЛИСТА
Край.
На следващия ден,
вместо да се явя на ревютата...
ФРАНКА СОЦАНИ БИВША РЕДАКТОРКА
...ме качи на самолета и ме прати при Стивън,
който ме снима.
И две седмици по-късно...
VOGUE ИТАЛИЯ
...бях на корицата на италианското Vogue.
След това бях на всички останали.
На британското Vogue,
на френското, на испанското,
на американското.
В този момент вярвах, че съм покорила върха,
след три години.
Тогава наистина се сдобих със самоувереност.
От там нататък просто продължи така.
Като дете не ти харесва онова, което те прави различен,
така че да имаш една бенка,
която наричах "белег на красота"...
Не ми харесваше. Сестрите ми ми се подиграваха,
че е красота от тая страна,
но на лявата страна е грозота.
Когато станах модел,
винаги беше повод за дискусии.
"Да я прикрием ли с грим?
Не можем да я прикрием, понеже не е плоска".
НОВИ СИГНАЛИ ЗА '87 КАКВО СЕ ПРОМЕНЯ
На първата ми корица на британското Vogue я ретушираха.
Още не беше решено.
С Ричард Аведон
работих за пръв път на първата си корица за американското Vogue.
Аз съм портретен фотограф освен фотограф на жени.
Използвам дрехите като елементи на дизайн,
както и жените, за форма,
за един начин да изразиш...
РИЧАРД АВЕДОН ФОТОГРАФ
...определени неща.
Аведон е митична фигура сред фотографите...
ЕМИЛИ БИРМАН ГЛОБАЛЕН РЪКОВОДИТЕЛ НА ФОТОГРАФИЯ
...както и в историята на изкуството,
в историята на фотографията.
Работата на Аведон винаги
продължава да резонира. Той е виртуоз.
ЧАРЛС ДЕКАРО ОСНОВАТЕЛ И ТВОРЧЕСКИ ДИРЕКТОР
РОКО ЛАСПАТА ОСНОВАТЕЛ И ТВОРЧЕСКИ ДИРЕКТОР
Една от най-известните снимки е Довима със слоновете.
Виждали сте снимки на Аведон дори и да не ги разпознавате.
РИЧАРД АВЕДОН
Енергията при Аведон е съвсем различна.
Не е просто клик, клик, клик,
а "Добре" и... клик.
Харесваше му, че му бях добра ученичка.
Внимавах в час.
Научи ме как да постигам желания резултат.
За онази искра.
От тази фотосесия получих две корици.
VOGUE ИСТИНСКИ ОТГОВОРИ
За август и октомври 1986 г.
VOGUE нов чар
Американското Vogue остави бенката.
И с това дискусията се приключи.
Бях получила одобрението на Vogue.
Ако става за Vogue, става за всички.
ПАРИЖ
Нека обсъдим този брой.
Кога трябва да е готов за печат?
Какъв е срокът ни?
- В края на февруари. - Идеално.
Ще сложим Кехинде Уайли.
Ще нарисува портрета ми за Националния Портретен Музей.
ГОСТИ РЕДАКТОРИ
Харесва ми, но обожавам тази снимка.
Защото виждаме Кристи. Виждаш Кейт.
Бриджет Хол.
О, боже, виждаш всички.
Тази не я искам. Не.
Тук няма модели.
Имаме голямата сестра Иман.
Бих казала Иман и Катуша.
Да!
И Фарида.
Оценявам работата на Бевърли Джонсън, Иман,
Наоми Симс, Дониел Луна,
Гейл О'Нийл, Карън Александър.
Оценявам работата на жените, които ме предхождаха.
Но аз исках повече,
да отида по-далеч, да разширя границите.
Исках това, което получаваха белите модели.
Затова през 1987
поисках първата си корица на Vogue.
Не знаеха какво да ми отговорят. Не знаеха какво да кажат.
Почувствах се малко неудобно, малко свита.
Не трябваше да си отварям устата.
Няма да отговорят с да.
Ограниченията върху черните модели бяха много.
Трябваше да се бори
с една система, която казваше: "Трябва да си бяла,
за да се справиш на подиума или на списанието".
Тогава работех за г-н Сен Лоран,
и им го казах.
Г-н Сен Лоран считаше,
че черните модели са ценни.
БЕТАН ХАРДИСЪН БИВША АГЕНТКА
Не знаех каква власт имаше Ив Сен Лоран.
Браво!
Не знаех, че Ив щеше да се намеси.
Една от най-добрите ми колекции.
ИВ СЕН ЛОРАН ДИЗАЙНЕР
Трудно я създадох
и когато е трудно, е по-добро.
Преди да го разбера, бях в Ню Йорк
с Патрик Демаршелие.
VOGUE ПАРИЖ
Преди да излезе, нямах представа,
че е първата корица с черна жена на френското Vogue.
Не считах, че срутих някоя бариера.
Възприех го като:
"Това не бива да спре тук.
Не бива да е просто символично".
VOGUE СЕПТЕМВРИ
Снимах първата си корица в американското Vogue.
Нямах представа, че беше за септември,
защото аз още...
За списанията в Америка научих едно нещо.
Февруари е месец на черните.
Всеки февруари на всички списания
имаше черен човек.
Това го знаех. Научих го.
Но не бях осъзнала, че март и септември бяха месеци за големи...
Минавах от един ангажимент на друг
и си живеех живота.
Една корица на американското Vogue
беше решаваща. Тръгнахме по дефилета,
което беше нещо ново.
Тогава можеше да си или модел за списания
или за дефилета.
Дефилетата бяха скромни мероприятия.
Присъстваха само модни директори...
АЙЗЪК МИЗРАХИ ДИЗАЙНЕР
...купувачи на дрехи, модната преса, никой друг.
Дойде една промяна,
когато моделите от списанията се появиха на дефилетата.
Моделите излязоха на подиума
и това промени дефилетата.
ТОН ГУДМАН РЕДАКТОР
Момичетата от списанията
сега са на подиума.
Все едно да виждате на живо кинозвезди.
Всичко беше вълнуващо!
Моделите бяха вълнуващи на подиума.
Не ходеха сякаш са глътнали бастун. "Бум, бум, бум".
Тези модели знаеха да ходят много наперчено.
СЮЗИ МЕНКЕС МОДНА ЖУРНАЛИСТКА
Показваха личността си. Това беше идеята.
Обикновено гледах директно напред
и се концентрирах да ходя направо с приятен израз на лицето.
Гледах хората, които познавах и...
На едно от дефилетата на Версаче
трима фотографи дойдоха зад кулисите и поискаха да говорят с мен.
Помислих си, че съм загазила.
Показаха ми мои снимки.
На всички гледах надолу.
Гледах към първата редица, колежките си, приятелите си.
Казаха: "Можеш ли да гледаш към нас,
когато стигаш до края на подиума?"
Отговорих: "Извинявайте, разбира се".
И така, когато вдигнах поглед...
реакцията ми беше: "Олеле!"
Не вярвах колко много фотографи имаше. Нямах представа.
Енергията зад кулисите е огромна.
Така ни харесваше.
Харесваше ни да е трескаво, адреналинът.
Застанете от тази страна.
Мислехме си: "Ау, аз съм измамничка".
Ще се престоря: "Да, налейте ми виното".
"Ах, Hermès, обожавам Hermès".
Даже и не знаех какво е това, когато бях малка.
Но бързо се научаваш да се вписваш, да се адаптираш.
Синди определено беше най-сериозната,
но знаехме как да я накараме да се отпусне, да се весели.
Текила.
В тези жени обичаш факта,
че като ходеха, не ти пробутваха престорени глупости.
Те просто се забавляваха.
Наоми ходеше уникално.
Стилът ѝ сякаш казваше: "Махай ми се от пътя,
защото владея идеално всичко, което правя".
На едно дефиле майка ми,
която е една съвсем стрейт жена на средна възраст.
Тогава трябва да е била малко над 60 г.
След дефилето ми каза:
"Мили, бих спала с Наоми Кембъл".
Славните дни!
Но помнете, през тези славни дни...
не беше идеално.
Защото...
Защото не наемаха винаги Наоми за дефилетата.
Не го разбирах.
Считах, че Наоми беше по-красива,
че имаше много по-хубаво тяло от мен.
И по-добра походка.
Чудех се защо не наемат нея.
Когато дойде Наоми, дизайнерите още казваха...
"Само едно черно момиче тоя сезон". Така беше тогава.
"Черните модели са само за лятото.
Могат да носят само дрехите с ярки цветове."
Казах им: "Ако не наемете нея, няма да дойда и аз".
Линда и Кристи определено поеха риск.
Застъпиха се за мен, подкрепиха ме.
Това ми помогна да продължа.
Работех на великолепни дефилета, носех прекрасни дрехи,
но когато идваше време за реклама,
не ме включваха.
Това ме нараняваше много.
Понякога ме наемахa само за да ми угодят
или за да си помисля, че ще ме употребят.
Но на фотосесията просто седях
от девет до пет, без да ме употребят.
Това ме правеше още по-решена.
Да не се държат никога така с мен. Да не се намеря пак в тази позиция.
Да сложим ли стена и Кристи да се облегне?
- Да, разбира се. Черна или бяла? - Бяла.
Имаме и Калвин Клайн.
С куба ли? Може да е само ъгълът.
- Да... - Да се облегне...
Облягане. Да, мисля, че...
Кристи, да го направим ли и в профил?
Да, чудесно. Излъчване на Калвин Клайн.
В стила му. Класическо.
Работих 33 години за Калвин Клайн.
Бях на около 17 г., когато се запознах с Калвин Клайн.
Запознах се с марката, работейки на дефилета и такива неща.
Огромно впечатление, дори и като тийнейджърка, ми правеха...
всичките реклами.
Знаех дънките и парфюмите на Калвин Клайн.
Obsession беше голяма работа.
Будиш въодушевление.
Искаш хората да забележат рекламата ти
в списания или по телевизията.
В царството на страстта царува обсесията.
Obsession на Калвин Клайн.
Ах, как мирише!
"Ах, как мирише!"
ХАЛ РУБЕНСТИН ПИСАТЕЛ И СЪОСНОВАТЕЛ
Като чуете: "Ах, как мирише!",
акълът ви директно си мисли едно нещо.
Упражнявам влияние върху обществото.
Мога да променя нагласи.
Мога да накарам хората да се почувстват по определен начин.
Разбираше как да използва инструментите по онова време.
Рекламните табла, списанията.
Лансираше имиджа си по един много чист,
но спорен начин.
Да ви кажа ли какво ме дели от моите Калвин Клайн?
Нищо.
ДЪНКИ CALVIN KLEIN
Винаги искаше всичко да е крайно еротично и секси.
Всички спят с всички.
Но тогава се появи СПИН.
Искаха просто да се отпуснат,
да успокоят нещата.
И така, пусна парфюма на име Eternity.
Говореше за семейството.
Нае Кристи като лицето на Eternity.
Имам много спомени от първата кампания на Мартас Винярд.
Брус Уебър направи снимките.
Роди се една връзка и беше много забавно.
Залез. Красива светлина.
Момичетата на снимките имат едно желание.
БРУС УЕБЪР ФОТОГРАФ
Да стоят на краката си, да са някоя.
Брус
наистина промени фотографията и модата посредством камерите си.
От силно гримирани модели мина
към по-естествени модели,
които са здрави и просто сияят.
ГРЕЙС КОДИНГТЪН БИВША И ТВОРЧЕСКА ДИРЕКТОРКА
Изкарвах почти един милион долара на година от това.
По някаква причина го подписах една вечер в някаква адвокатска кантора
с агентите си.
Нямах свой си адвокат.
Трябваше да работя само около сто дни на година,
което не е особено много работа.
Разбира се, не можех да работя за друг
и не можех да... Нито даже на редакционни статии.
Но кампанията на Eternity имаше един вид публичност.
И така, това да представлявам Калвин Клайн,
ми изглеждаше като апогея на онова, което ставаше тогава.
Eternity, Калвин Клайн.
Новият фон дьо тен на Revlon. Синди...
Като модел
един договор за козметика е златният билет.
Дава ти професионална сигурност.
Не седиш да чакаш
дали ще ти дадат някоя кампания или не.
Прекрасната Синди Крофърд.
Здравей, как си? Благодаря, че прие поканата.
Тъкмо я обявиха за официален модел на Revlon.
Какво значи това? Безплатно червило?
Да. Това, но и повече свобода, надявам се.
Свобода за какво?
Каквото искам.
Всичко вървеше добре. Участвах в добри кампании.
Развейте косата, покажете тялото си.
И внезапно през '88 г.
ме поканиха да се появя в Playboy.
Всички около мен тогава считаха, че не трябва да го направя.
Агенцията ми не считаше, че пасваше
на ангажиментите, които следва да поемам.
Марката още будеше една конотация,
която може би гонеше някои хора.
Разбирах платформата на Playboy и какво символизираше.
Определено беше извън нормалната траектория
за един модел на Vogue по онова време.
Предложението дойде посредством Хърб Риц, един фотограф.
Работех често с Хърб Риц,
отсядах при него и бяхме добри приятели.
Важна част от работата ми
е способността да открия нещо, бидейки един вид дипломат.
ХЪРБ РИЦ ФОТОГРАФ
Трябва да познаваш добре човека,
да осъзнаеш какъв човек е и как да вземеш това, което искаш.
Не знам. Нещо в тази идея ме заинтригува.
И така, против съвета на агентите си, приех.
Но казах: "Не е необходимо да ми дадете много пари,
стига да имам контрол над снимките".
Исках и правото да се откажа, ако не ми харесат.
Аз и Хърб го съчетахме с едно друго пътуване
за френското Vogue на Хаваи.
Щяхме да снимаме за него,
но и за Playboy.
Почти нямаше разлика между снимките за Vogue...
ФРЕНСКО VOGUE
...и онези за Playboy.
Беше много естествено и...
Харесаха ми много.
Това е важното за мен.
Дори и да правя неща, с които другите не са съгласни,
ако сама съм решила и имам контрол над тях,
това ме прави по-силна дори и ако са снимки за Playboy.
PLAYBOY ЗАБАВЛЕНИЕ ЗА МЪЖЕ
Не съм се чувствала жертва на избора си.
СУПЕРМОДЕЛЪТ СИНДИ КРОФЪРД ОТ СУПЕРФОТОГРАФА ХЪРБ РИЦ
Не се чувствам гола, когато съм гола.
Зависи от това на кого позирам.
Бих могла да се чувствам съвсем облечена.
Значение имат идеята и начинът.
Когато е направено с вкус, не се чувстваш гола.
Някой може да си мисли:
"Чувства се удобно в кожата си".
Не непременно, не се чувствах.
Просто понеже не мислех, че аз,
Наоми, показвам себе си,
а се чувствах като в една роля.
Така че не се чувствах непременно като...
Чувствах се облечена, ако ми вярвате.
Възхищавам се на хората, които се чувстват удобно в тялото си
и удобно, когато са голи.
Ако работя с човек, на когото имам доверие,
когото уважавам, чиято визия разбирам,
тогава мога да рискувам малко.
Ако имам доверие на човека, който снима,
ако знам какво вижда,
ако знам, че комфортът ми ще направи картината
още по-вълнуваща, интересна, каквото и да е,
тогава мога да го направя.
Но ако това доверие липсва и има едно усещане, разбирате ли,
че ти казват: "Хайде!" "Направи го!
Прави каквото знаеш, аз ще го уловя".
Не мога да го направя.
Не мога... Просто не мога да правя... каквото правя.
Необходимо е време и доверие за която и да е камера.
Хърб имаше...
Никога не съм се почувствала неудобно пред камерата му дори и за миг.
Ето, и да, ето, браво.
Това, което обожавам тук, няма връзка с модата.
Очевидно те са голи, но те бяха добри приятелки.
Когато внезапно ги сложиш заедно,
както се познават помежду си,
разчувствам се, когато гледам тази снимка.
Не е никак сексуална.
Тези момичета излъчват истинска душевност.
Чувстваш очите им. Очите и погледите им имат значение.
Класическа снимка на Хърб. Бяхме голи, но не бяхме секси.
Имаше една простота в това да сме без дрехи.
Но я направихме, и заедно и без Кристи,
защото Кристи не можеше да бъде в Rolling Stones тогава.
Работех с Калвин и не можех да правя нищо с други.
Когато Хърб каза: "Ела просто за няколко кадъра",
осъзнах, че привлекателността на един модел в кампания
се дължи на всички неща, които виждаш навън,
когато виждаш някого да прави интересни, дръзки неща.
И ако внезапно го прекратиш това,
не знам, някак си не беше вече интересно.
Добре.
- Много е дълга, мамо. - Знам.
Дойдох от Ню Йорк, за да те подстрижа.
Малко е трудно с маската около ухото.
МАРИЯ - МАЙКА
Знам. Колко късо режеш?
Сутринта казвах на приятелките си:
"Да, подстригва. Да!
Подстригваше даже и Орибе".
С това се славя.
Знам и те оставяше.
Един фризьор.
ОРИБЕ
Може би да я отрежеш пак?
ЕРИН - СЕСТРА
Понякога го мисля.
Но отнема време, за да порасне пак.
- Харесваше ми. - Понякога го мисля.
"Това беше добра прическа".
Кристи, насам.
Осъзнах, че...
не бях доволна от договора с Калвин Клайн.
Не беше лош, сам по себе си,
но не бях почнала да се чувствам изгоряла или уморена.
Бях готова за действие.
Така че се предоговорих с Калвин...
отрязвайки косата си.
Когато моят приятел Орибе ме подстрига,
се смеехме и казвахме: "Ще си намеря белята",
но не мислех, че ще си намеря беля.
Но определено не го приеха добре.
Калвин се ядоса много,
защото, когато има договор, трябва да запазиш тази външност.
Ако внезапно си отрежеш косата по средата на...
СТИВЪН МАЙЗЕЛ
...беше един вид катастрофа.
При преговорите...
- Знам, трудно е. - И също...
...останах близо до Калвин
и продължих да работя за Eternity, дори открих дефилето му
през следващия сезон с новата си прическа.
Настъпи краят на една епоха с този вид договори,
защото те просто нямаха смисъл.
ОСВОБОЖДАВАНЕ НА МОДЕЛ
Агенциите имат власт,
но при все това се държат сякаш нямат.
Би трябвало да работят за теб.
Нека говорим реалистично, не е въпрос на личности
и химия, ние сме едно семейство.
За вас това е работа.
Не подписах друг договор с никоя друга агенция.
STYLE С ЕЛЗА КЛЕНШ
Гледате Style с Елза Кленш
с новини от света на модата, красотата и дизайна.
В края на 80-те имаше експлозия на нови медии.
Появи се кабелната телевизия.
Имаха нужда от програми.
Започваме с една история, популярна от пролетните дефилета...
Изникна нов интерес към модата.
ТОД ОЛДЪМ ДИЗАЙНЕР
Елза Кленш първа видя стила
като човек, наистина посветен в модата.
Калвин Клайн експериментира със силуети.
Всичко е долепено до тялото. Дрехи с усещане за тялото.
Това доведе до пълна промяна.
Кой е имиджът на модела?
Но явно си умна, ако си...
Кой е имиджът на модела? Искам да знам.
Имаш предвид, че нашето IQ е едноцифрено?
- Не казвам това. - Не, но...
Преди кабелната телевизия много хора в Америка бяха гладни за култура.
ТОМ ФРЕСТЪН БИВШ ПРЕЗИДЕНТ И CEO
Тя взе това, което се случваше,
тази ярка култура в Ню Йорк,
и я разпространи по сателита
из цялата страна.
MTV МУЗИКАЛНА ТЕЛЕВИЗИЯ
Когато основахме MTV в началото на 80-те,
не беше само за хитове,
но и за да покаже на хората нови неща
от популярната култура.
Рекохме: "Нека се занимаем повече с какво изниква
като мода от улиците.
Да открием ново лице, нов водещ.
Говорител на MTV за модата".
Модата още беше предимно за жени.
А Playboy беше предимно за мъже.
Беше нещо различно.
Аудиенцията ми се удвои с това.
И тези две неща съвместно доведоха до MTV.
Искаха някоя като модел или някоя от модата,
но искаха и някоя, която имаше мъже фенове.
Промоцията за тази идея беше 30 секунди. Казахме: "Да го направим.
Ще успеем ли за другата седмица?"
Аз съм Синди Крофърд.
Първата ми голяма работа за MTV. Сама съм тук.
Нямах обучение относно телевизията.
Ще го покажа. Вървиш по подиума,
сваляш якето.
Обединяваха се музиката, модата,
поп културата.
Всичко се хвърляше в един миксер.
Не ни пукаше какво ще се получи.
Аз съм Синди Крофърд.
Добре дошли. Днес предаването ни е от Париж.
Намираше идеи и правеше епизоди,
канеше приятели и познати,
хора от работата.
Не ни харесва да носим дрехи. Шега!
Дръж се добре.
ДОЛЧЕ & ГАБАНА
Включи дизайнери.
Малко е дълго.
ДЖОН ГАЛИАНО
Да махнем ватите от бюста.
Аз съм от старите модели, които имат бюст.
Получих възможност да говоря.
Можех да добавя нещо повече от себе си
към публичната си персона.
Показва малката ти бенка.
Това ме караше да се чувствам по-силна.
Тук приключва днешното ни предаване.
Аз съм Синди Крофърд. До скоро.
Чао!
Британското Vogue искаше Линдберг да направи корица, която да олицетворява
новата идея за красота за 90-те.
Питър каза: "Не мога да го направя само с една жена".
Свърза се с мен, Синди, Наоми, Линда и Татяна.
Често работехме заедно в различни комбинации.
Отидохме в Трайбека просто с дънките си.
Питър винаги се въодушевяваше, когато снимаше.
"Много съм въодушевен, много!"
Тъкмо се бях освободила от договора с Калвин.
Това, че бяхме заедно като група,
беше много забавно.
Въпросът не беше модата.
Не беше косата или гримът.
Бяха жените.
VOGUE: 90-те
КАКВО СЛЕДВА? КОЛЕКЦИИ
ОФОРМЯНЕТО НА НОВОТО ДЕСЕТИЛЕТИЕ ПРИНС
НАГРАДИТЕ НА VOGUE
Добре дошли.
Излезе новото видео на Джордж Майкъл за "Freedom! '90",
втория сингъл от последния му албум Listen Without Prejudice Volume One.
Майкъл отново отказа да се появи той самият в клипа.
Вместо това няколко модела от агенциите Елит и Форд
се правят, че пеят вместо него.
Преди няколко години реших
да променя това как се развиваха кариерата и животът ми...
като не се появявам в никое видео.
Като не давам интервюта.
Не говоря с пресата.
Оставям музиката си да прави онова, което ще направи.
Обадиха ни се да ни кажат, че Джордж Майкъл иска да ни снима в...
Иска ни във видеото си.
Джордж каза: "Искам тези жени".
Всички ни.
Отидохме да говорим.
"Ще участваш ли?" "А ти?"
В началото не ме интересуваше никак,
защото не беше мода.
По някое време взехме едно групово решение.
Казах: "Аз ще участвам".
- "Ще участвам". - Казах: "Да, добре".
Кой ще го каже на Джордж?
Бях в един нощен клуб в Лос Анджелис.
По-точно в Роксбъри, на Сънсет.
Джордж беше там. Приближи се и каза:
"Значи, какво искате?"
Отговорих: "Толкова пари и двупосочни билети на Конкорд!"
Каза: "Това ли е всичко?" Казах: "Да".
Когато Джордж ми каза идеята,
каза: "Какво мислиш? Да направим цялото видео
само с прекрасни жени, които се правят, че пеят?"
За да не се появява той.
Отговорих...
ДЕЙВИД ФИНЧЪР РЕЖИСЬОР
"Е, ти ме хвърли в оркестъра!
Звучи като чудесна идея".
На площадката
искаха да се правя, че пея.
Не знаех думите.
Трябваше да ги науча набързо в караваната,
докато ми оправяха косата и грима.
Помня само, че беше много тъмно.
Някой ми обясни, че ще съм в една вана.
Казах: "Сериозно ли?"
Мислех, че другите имаха по-добри роли.
Знаеха как да поставят лицето си.
Намираха светлината.
Като им дадохме една роля,
те я обогатиха.
Завличаха те.
В първата сцена, която снимах,
се виждат само очите ми през една изрезка.
Виждаш устата ми, после очите.
Навеждах се, когато не знаех думите.
Не съм много добра с текстовете.
Не знаехме какво влияние
оказа това видео.
Не беше нужно да знаем, защото, наистина,
ние ходехме от една държава в друга.
МИЛАНО
Тъкмо беше излязло.
ДЖАНИ ВЕРСАЧЕ
Говорех с Джани и казах:
"Защо не ги наемеш?"
ДОНАТЕЛА ВЕРСАЧЕ ДИЗАЙНЕР
"Красавиците на дефилето?"
Стигнахме, видяхме дрехите, направихме репетиция.
Пуснаха песента.
Казах си: "Разбрах какво правите".
Не си представяте въодушевлението,
енергията, лудостта,
когато Джани Версаче
събра всички тези модели.
Наистина улови момента.
Всяка беше силна личност
и не я беше страх да го покаже.
Комбинацията от модата и личността им беше магическа.
Беше уникално.
Беше моментът на Версаче
и на начина, по който искаше да създава секси жени,
които са и силни жени.
Невероятната песен, невероятният дизайнер,
моментът, в който жените пеят.
Всичко се обедини в едно.
Чувствахме го.
Знаехме, че ще стане емблематичен момент.
Мислех си: "Добре, това значи да си супермодел".
Не си представях,
че ще ни изстреля на друго ниво.
Те не бяха като другите хора, не бяха просто красиви.
Отличаваха се, превръщаха се в символи.
Незабравими.
И важни.
Всички ги знаеха.
Това затвърди ролята на супермодела.
Изглеждахме силни.
Почнахме и да го вярваме.
В ПАМЕТ НА ТАТЯНА ПАТИЦ
Превод: Любинка Димитрова