New York, a világ fővárosa.
Emlékszem a New Yorkba érkezésre.
A reptérről jövet látni a város sziluettjét,
és ott az az energia! Fú!
Több volt, mint amilyennek képzeltem.
New York tele volt élettel.
Emberek énekeltek a sarkon.
Táncosként először is el akartam menni az Alvin Ailey Tánciskolába.
ALVIN AILEY AMERIKAI TÁNCSZÍNHÁZ
New York vibrált és elképesztő volt az energia.
Varázslatosnak tartottam New Yorkot.
Volt benne egy kis érdesség, erről volt ismert.
Volt egy csomó graffiti, főleg a belvárosban.
Megyünk a Limelightba.
Imádom, hogy mindenki szórakozáshoz van öltözve,
és ennek így is kell lennie.
Úgy volt, hogy együtt vacsorázunk...
Szerettünk elmenni a Times Square-re, mielőtt megtisztították volna.
Ott voltak a peep show-k... Nem jártunk oda,
csak azt mondom, New York nagyon más volt.
Egy kicsit koszos, egy kicsit... Jó móka volt.
A New Yorkban töltött időm a divat világában
szerintem az aranykor volt, de...
ha nem így volt, ne mondjátok meg!
SZUPERMODELLEK
Hogy csinálom?
Klasszul!
Köszönöm.
Mikor New Yorkba mentem, húszéves voltam.
Előtte Chicagóban éltem, tudtam, milyen egy nagyváros,
de New York egyedi.
Emlékszem, metróra akartam szállni, de kicsit megijesztett.
Taxit akartam fogni.
Néha megálltak, néha nem álltak meg,
és sehogy nem értettem, miért, míg egy nap rá nem jöttem:
„A lámpának égnie kell.”
Sokszor tettem ki a kezem New York utcáin,
és a taxik elsuhantak mellettem.
Aztán Christy tette ki a kezét, és megálltak.
A fickó azt mondta: „Nem megyek Brooklynba.”
Nem értettem, miért mondja.
Nem jöttem rá, míg Christy előre nem állt,
hogy taxit fogjon nekem.
Ez mind új volt nekem.
Izgalmas volt. Kihívást jelentett.
Állj ide a kedvünkért! Feldobtad a napomat.
Volt egy nagyon jó sminkes barátom,
és aludhattam a kanapéján.
Kb. három hónap után azt mondta:
„Szerintem saját lakás kell neked.”
Még 18 sem voltam, és lett lakásom,
és azonnal be is költöztem.
Nagy, tetőtéri lakás volt,
de nem volt étel a hűtőben, se bútor.
Folyamatosan dolgoztam, de az ügynökség is sokat elvesz,
és ott van a lakbér, meg minden más.
CUKI
Christy és én együtt éltünk, lakótársakként.
Bohóckodtunk, nevettünk, mókáztunk, és...
- Kényelmesen éreztem magam köztük. - Oké.
Ők a nővéreim.
Mikor New Yorkban kezdtem dolgozni,
olyan volt,
mint egy rendes munka 9-től 5-ig.
Úgy éreztem magam, mint a Dolgozó lányban.
1987 TAVASZA
DIA: RALPH LAUREN
Saját utat kellett keresnem a világban.
Anyu és apu nem segítettek ki.
Pl. ha kibéreltem egy lakást, de nem tudtam fizetni a lakbért, akkor mi van?
Kidobnak és hazaköltözhetek.
Nem volt meg ez a háttér,
ami sok hajtóerőt adott, és szorgos voltam.
Francesco Scavullo felkért a Cosmopolitanhez.
Kedvelt engem, mert Giára emlékeztettem.
Gia annyi fotós kedvence volt,
ezért az ügynököm azt mondta: „Van egy baba Giánk.”
Azok a lányok keményen dolgoztak,
és állandóan dolgoztak.
Azt volt az ember érzése,
hogy többet akarnak, mint ami van,
de hajtotta őket...
VOLT MODELLÜGYNÖK
...hogy egyre jobbak legyenek.
Folyton erre törekedtek, akartak, kíváncsiak, jól informáltak voltak
és motiváltak.
- Ma este lesz? - Igen.
- Remek. - Ha fent maradsz éjjel fél 1-ig.
- Jaj, ne! - Jaj, ne!
Holnap korán megyek dolgozni. Nem maradok fent.
Mikor már sokat dolgoztam a Vogue-nak,
azt mondtam a szerkesztőknek:
„Steven Meisellel akarok dolgozni. Dolgozhatok vele?”
Emlékszem, Polly Mellen azt mondta:
„Szerintem nem vagy a típusa.”
Mire én: „Ezt hogy érted?”
Steven a korunk egyik legnagyobb művésze,
mert ránézett egy modellre...
KIEMELT SZERKESZTŐ, BRIT VOGUE
...és meglátta rajta, mi lehet belőle.
Mikor elkezdtünk együtt lógni, Steven és én eljártunk
és egy Polaroid géppel fotóztunk...
TERVEZŐ
...és rögtön tudtam, hogy Stevennek jó a szeme.
Ha kiszúrt valakit,
rá tudta venni, hogy úgy pózoljon, ahogy ő képzelte.
Nagyon jól látta a dolgokat.
Steven a 80-as évek legeslegelején
kezdett fotózni.
FOTÓ: STEVEN MEISEL
STYLIST/MŰVÉSZETI IGAZGATÓ
És volt egy stúdiója a 23. utcán.
Úgy hívtuk: „A klinika”,
mert a lányok odamentek, és Steven megtanította őket modellkedni.
A lányok teljesen megváltoztak,
és nagyszerűekből szupersztárok lettek,
mert mindent beszívtak magukba.
Tanulni akartak.
Volt egy tükör Steven Meiselnél,
hogy a modellek nézhessék magukat, és így lányok képesek voltak arra...
KREATÍV IGAZGATÓ
...hogy a legjobbat nyújtsák,
mert így tudták, hogy jó helyen van-e a lábuk vagy sem.
Emlékszem...
mikor először hívtak dolgozni Steven Meisellel.
Annyira reméltem, hogy Steven kedvelni fog,
és ő azt mondta: „Tudnál nagy léptekkel járni?”
Igent mondtam.
Azt kérdezte: „De tudnál a jelben és a kamera fókuszában maradni?
Igent mondtam.
Újra és újra megcsináltam.
Ez volt a vele való kapcsolatom kezdete.
Mind a folyamat részei lettünk.
Ez volt az én iskolám.
Nagyon szeretett tapintani.
Odajött, és a hajamra tette a kezét.
Segített a sminkelésben.
Mintha egy saját kis gyári hangulatunkban játszottunk volna.
Elmentünk a stúdióba, és ha nem volt tervünk,
hogy mi lesz, össze kellett dolgoznunk,
és ki kellett találnunk, milyen lesz a kinézete.
Folytonos építés volt, rombolás és újraépítés.
Nagyon intim és biztonságos környezetet hozott létre a fotózáson.
Úgy éreztem, vigyáz rám.
Úgy érzem, érdekelte, kényelmesen érzem-e magam,
rájött, ha nem így volt, akkor is, ha nem mondtam semmit.
Nagyon különleges, családias kötelék volt.
Tizenhat évesen kezdtem dolgozni Steven Meisellel az amerikai Vogue-nak.
Jön, a lába már akkora, mint most,
három méter.
STYLIST/MŰVÉSZETI IGAZGATÓ
Steven azonnal elnevezte Bambinak, mert ő volt Bambi.
Szégyellős volt, ilyen...
Egyáltalán nem az, de ez nem számít,
táncos volt, használta a lábát meg minden.
Gondolkodni próbálok.
A legelsők a táncos képek, és nem tudom, benne vannak-e.
Steven Meisellel dolgozni olyan, mint egy képzés.
Megformál, olyan finoman,
hogy szinte azt gondolod: „Hogy hoztad ki ezt belőlem?
Mert nem gondoltam, hogy ez bennem van.”
Szerencsés voltam, hogy találkoztam ezzel a klassz emberrel,
aki még mindig családtag, és nagyon szeretem.
Megértettem, hogy lehet választott családod is.
Nem ismertem az apámat,
anyám 17 évesen szült engem. Szerintem apám is hasonló korú volt.
Az elhagyatottság érzése...
Anyám nem tehetett semmit, hogy ezt megváltoztassa bennem.
Azt is gondolom, hogy ez is része annak, ami hajt engem.
Az, hogy nem volt apafigura az életemben.
De aztán áldás szállt rám.
Mikor 16 éves voltam, Párizsban dolgoztam, és egyedül voltam.
De egy nap ellopták a tárcámat,
vele minden pénzemet.
Vagyis az utazási csekkjeimet, amiket anyámtól kaptam.
Vacsorázni mentem egy másik modellel, mert megsajnált,
és ott találkoztam Azzedine Alaïával.
Azzedine Alaïa nagyon rejtélyes tervező volt.
DIVATÚJSÁGÍRÓ
Azzedine nagyon szeretett játszani a női formával.
A nőiesség összetett dolog.
TERVEZŐ
Nem tudok egyes dolgokat meghatározni.
A ruhái testhezállóak voltak, nagyon szexik, csábítóak.
Egyes darabjainak építészeti jellege volt.
De nagyon kényelmesek voltak. Együtt mozogtak velünk.
Nagyon édes ember volt.
Nem beszélt angolul. Én nem beszéltem franciául.
De volt köztünk valami.
Adott nekem egy ruhát,
megkért, hogy vegyem fel, hogy lássuk, a ruhái hogyan állnak rajtam.
Felveszem,
és tetszett neki, ahogy állt rajtam.
Aztán megkérdezte, hol lakom, és mondtam, hogy a Hotel Lenoxban.
Megkérdezte, hogy hol az anyám.
Megmondtam, hogy Londonban.
Anyám beszél franciául.
Azt mondta, hívjam fel.
Felhívtam anyámat, és beszélgettek.
Azt mondta anyámnak, hogy vigyáz rám,
nála fogok lakni,
ahol biztonságban leszek.
Anyám nem tudta, kivel beszél,
sosem találkoztak, de bízott benne.
Másnap vagy két nappal később,
beköltöztem a Rue du Parc-Royalra.
AZZEDINE ALAÏA ALAPÍTVÁNY - PÁRIZS
Imádom ezt a ruhát.
- Volt rajtam. - Tényleg?
- Műalkotás. - Igen.
A papám zseni volt.
Igen, az volt.
Tessék.
Azt gondoltam, örökké élni fog.
Sosem gondoltam...
Sosem gondoltam, hogy távozni fog.
Naomi lett Alaïa múzsája,
szinte családtag.
Annyi mindent megmutatott a világból.
Annyi csodálatos emberrel találkoztam.
Tanultam művészetet, építészetet, tervezést.
És főleg, néztem, ahogy dolgozik. A munkája része lettem.
Lányaként bánt velem.
Reggelit-vacsorát készített nekem.
Veszekedtünk is, persze.
Kilopóztam az ablakon, bulizni mentem,
felhívták és elmondták neki, hogy ott vagyok.
Lejött a nightclubba.
Mielőtt hazavitt, azt mondta: „Rosszul vetted fel a ruhát.”
És megigazította.
„Így kellett volna feltenni az övet.”
És tudják...
Képzeljék el, hogy a butik volt a ruhásszekrényem.
Melyik 16 éves lánynak
egy Alaïa-bolt a szekrénye?
Mikor meghalt,
az hatalmas sokk volt.
Az életem más lett volna nélküle.
Megvédett ebben a szakmában,
irányított engem.
Egyszer...
egy művészeti igazgató elmondta, hogy szerinte tökéletes a mellem,
de meg is kellett fognia.
Azonnal felhívtam a papát,
aki azonnal felhívta őt,
és beolvasott neki.
Többé nem jött a közelembe.
Jól tettem, hogy kinyitottam a számat,
mert hiszem, hogy ez védett meg,
nemcsak az, aki a környezetemben volt.
Üdv mindenkinek!
- Helló! - Helló!
Jean-Luc Brunel 50 körül
megengedte, hogy lefilmezzék egy floridai casting során.
Ez a kedvenc elfoglaltsága,
a „modellek üldözése”,
ahogy ebben a szakmában mondják.
Courtney Powell a párizsi Karin Models ügynökséghez került.
„Arról beszélt, hogy elküld egy fürdőruhareklámra.
Azt mondta, a méreteim legyenek tökéletesek,
kell egy bizonyos külső,
és fel akarta húzni az ingemet.
Fogdosni kezdett.”
Courtney azt mondja, hogy többször is ellenállt neki.
„Onnantól fogva, hogy nemet mondtam Jean-Luc Brunelnek,
nem kaptam több munkát.”
Találkoztam Jean-Luc Brunellel,
a hírhedt francia ügynökkel,
aki a Karin-ügynökséget vezette akkor Párizsban.
Fordék és Karinék társak voltak.
Elmentem Párizsba,
és Fordék felvetették, hogy szálljak meg Jean-Luc lakásában.
A legtöbben fiatalok voltunk.
Bekerülsz egy környezetbe, ahol talán...
minden teljesen új neked, igaz?
Elbódít egy idősebb férfi,
aki irányítani fogja a karrieredet.
Megbízol benne.
Mindig ugyanaz a nóta.
Semmi sem történt. Többnyire ott sem volt.
Visszatekintve dühös vagyok...
El sem hiszem, hogy nem lett bajom.
Miután kitiltották az ügynökségből 1999-ben...
Epstein társát kiskorúak elleni erőszakkal vádolják Franciaországban
Már semmi sem lep meg senkivel kapcsolatban.
Úgy érzem, még azokról sem tudod, mire képesek, akiket ismersz.
Az európai Elite Ügynökség elnöke,
aki irányítja a kontinens Elite-irodáit...
MODELLÜGYNÖK
...Mr. Gérald Marie.
Hozzámentem az ügynökömhöz...
...Gérald Marie-hoz.
Elbűvölőnek gondoltam,
és tetszett, milyen magabiztos.
Ha az Elite támogat egy lányt, az biztos jó.
Ha egy Elite-lány nem hoz 200-250 ezer dollárt évente,
nem tartjuk meg.
Csak 22 éves volt, fiatal.
Sosem láttam New Yorkban.
És mikor találkoztam Lindával, már el voltak jegyezve.
Erőltette...
...hogy dolgozzak. Nagyon.
Szuper fickónak tűnt.
Azt mondta, egy német fotós asszisztense.
És ellenszenvesnek találtam.
De valami történt!
Mikor legközelebb találkoztunk, nem volt az.
És beleszerettem.
Nagyon jó egy német fotós asszisztensének lenni.
Örökké boldogan akarok élni, ez minden.
Kb. három évet éltem Párizsban...
...és lassan haladtam a szamárlétrán...
...mielőtt úgy éreztem...
...hogy sikerült,
elkezdhetek pénzt félretenni.
Igazán menő fotósokkal kezdtem dolgozni.
De a Vogue címlapjára akartam kerülni.
Bármelyik Vogue-éra. Ez volt az álmom.
Elutaztam Peter Lindbergh-gel.
Peter meglátta az androgün oldalamat,
és azt akarta, hogy vágjam le a hajamat.
Elmagyarázta: „Már annyi mindent elértünk hosszú hajjal.
Szerintem ez kell, hogy továbbjuss.”
Megkérdeztem anyámat, mit gondol.
Azt kérdezte: „Miért? Te leszel az egyetlen rövid hajú lány.”
Én azt feleltem: „Az nem baj.”
Bejött a stúdióba, és azt mondta:
„Le akarom vágatni a hajamat.”
Aztán Julien, a fodrásza,
hátrafogta az összes haját, és azt mondta: „Minden rendben?”
Erre Linda nemet int, és sírni kezd.
Julien fogta az ollót, és nyissz!
Egy vágással el is tűnt.
Ezek után elmentem Milánóba
divatbemutatókra,
ahol 20 bemutatóra volt felkérésem.
Ruhapróbán voltam,
és mikor megláttak,
elkezdték lemondani.
Csak négy bemutatóm volt.
Kész.
És másnap
a bemutatók helyett...
KORÁBBI SZERKESZTŐ - OLASZ VOGUE
...Franca Sozzani feltett egy repülőre Stevenhez,
aki lefényképezett.
És két héttel később...
az olasz Vogue címlapján vagyok.
Aztán az összes Vogue-ba bekerültem.
Ott volt a brit Vogue,
a francia, a spanyol,
az amerikai.
Ekkor gondoltam azt, hogy sikerült,
három év után.
Azt hiszem, ekkor lett önbizalmam,
és onnantól fogva meg is őriztem.
Gyerekként nem szeretsz semmit, ami megkülönböztet,
ezért egy szépségjegy,
ahogy nevezni próbáltam...
Nem szerettem, és a lánytesóim azzal ugrattak,
hogy a szépségjegy ezen az oldalon van, de a bal oldalon az csak egy „csúnyajegy”.
Mikor modellkedni kezdtem, mindig vita volt miatta.
Hogy eltakarják-e sminkkel, de az nem igazán megy, mert nem lapos.
VOGUE - ÚJ JELEK '87-RE MI VÁLTOZIK A DIVATBAN?
Az első brit Vogue-címlapról teljesen leretusálták.
Az esküdtszék még nem döntött.
Richard Avedon...
először az első amerikai Vogue-címlapomon dolgoztam vele.
Portréfotós vagyok, emellett a nők fotósa.
És a ruhák elemek, amelyeket felhasználhatok a tervezéshez,
ahogy a nők is, a formákhoz,
a kifejezésmódhoz...
FOTÓS
...bizonyos dolgokhoz, úgy érzem.
Avedon legenda a fotósok között...
A FÉNYKÉPESZET VEZETŐJE, SOTHEBY'S
...legenda a művészettörténetben,
a fényképészet történetén belül.
Richard Avedon munkája mindig tovább rezonált. Ő a mester.
ALAPÍTÓ ÉS KREATÍV IGAZGATÓ, LASPATA DECARO
A világ egyik leghíresebb fotója Dovima az elefántokkal.
Biztosan láttak már Avedon-képet, még ha nem is tudnak róla.
Avedon egészen másképp dolgozott.
Nem csak katt, katt, katt.
Hanem: „Oké, aztán katt.”
Azt hiszem, tetszett neki, hogy jó diákja voltam.
Figyeltem.
Megmutatta, hogyan adjak bele mindent.
A bizonyos szikrához.
Abból a fotózásból két címlap lett.
VALÓDI VÁLASZOK
Az 1986 augusztusi és októberi.
új vonzerő
Az amerikai Vogue meghagyta az anyajegyet.
És ennyi volt, többé nem volt vita tárgya. Mert a Vogue mintegy jóváhagyta.
Ha elég jó a Vogue-nak, elég jó mindenkinek.
PÁRIZS
Beszéljük meg a szám felépítését.
Mikor megy nyomtatásba ez a szám?
Mi a határidő?
- Február vége. - Tökéletes.
Betesszük Kehinde Wiley-t,
mert ő készíti a portrémat idén a Nemzeti Portrémúzeumnak.
VENDÉGSZERKESZTŐK ÜLÉSE
Szeretem ezt a képet.
Szeretem, mert látjuk Christyt. Látni Kate-et.
Bridget Hallt.
Jézusom, mindenkit látni!
Ezt nem akarom.
Itt nincsenek modellek.
Itt van Iman nővérünk, arra igent mondok.
Szerintem Iman és Katoucha.
Igen!
És Farida.
Értékelem a munkát, ami Beverly Johnson, Iman,
Naomi Sims, Donyale Luna,
Gail O'Neill, Karen Alexander végzett...
Értékelem az előttem levő hölgyek munkáját.
De többet akartam,
tovább akartam jutni, feszegetni a határokat.
Azt is akartam, amit a fehér modellek kapnak.
Így aztán 1987-ben
- kértem az első Vogue - címlapomat.
Mintha nem tudták volna, mit mondjanak nekem.
Kicsit kínosan éreztem magam, és összezsugorodva,
mintha jobb lett volna, ha ki se nyitom a számat,
nem fognak igent mondani.
Korlátozták, hogy mit jelent fekete modellnek lenni,
és harcolnia kellett
egy rendszerrel, amit azt hirdette, hogy fehérnek kell lenned,
ha a kifutón vagy magazinban sikeres akarsz lenni.
Akkoriban Saint Laurent-nak dolgoztam,
amit megmondtam nekik.
Saint Laurent úr mindig úgy vélte,
hogy a fekete modellek is értékesek.
MODELL/KORÁBBI ÜGYNÖK
Nem tudtam, hogy Yves Saint Laurent-nak milyen hatalma van.
Bravó!
Nem tudtam, hogy Yves mond-e valamit.
Ez az egyik legjobb kollekcióm.
DIVATTERVEZŐ
Nagyon nehéz volt,
és mikor nehéz, az jobb.
Mire észbe kaptam, már New Yorkban voltam
Patrick Demarchelier-nél.
VOGUE, PÁRIZS
Míg ki nem jött, fogalmam sem volt,
hogy most először szerepelt fekete a francia Vogue címlapján.
Nem úgy tekintettem, hogy ledönti a határokat,
hanem úgy:
„Ez nem állhat meg itt.
Ez nem lehet az egyetlen jelzés.”
SZEPTEMBER
De aztán megvolt az első amerikai Vogue címlapfotózásom,
és fogalmam sem volt, hogy a szeptemberi számhoz készült,
mert tudják, én még...
Amit megtanultam a magazinokról Amerikában,
hogy a február a feketék hónapja,
és minden februárban minden magazinon
egy fekete volt.
Ezt tudtam.
De azt nem tudtam, hogy márciusban és szeptemberben magas az eladás...
Mentem munkáról munkára,
éltem az életemet.
Ha egyszer az amerikai Vogue címlapjára kerülsz,
megvoltál. Elkezdtünk kifutókon szerepelni,
ami újdonság volt.
Akkoriban vagy magazinmodell voltál,
vagy kifutó.
A divatbemutatók kis, csendes események voltak,
divatszakemberek vettek részt rajta...
TERVEZŐ
...akik megvették a ruhákat, a divatsajtósok, és ennyi.
Akkor jött el a változás,
mikor a magazinos lányok a kifutókra léptek.
A lányok a kifutókra léptek,
a bemutatók jelentősebbek lettek.
DIVATSZERKESZTŐ
A magazinos lányokat
látni a bemutatókon olyan, mint mozisztárokat látni a valóságban.
Minden izgalmas volt!
A lány izgalmas volt a kifutón.
Nem úgy jártak, mint a spárga, „bumm, bumm”.
Ezek a modellek nagyon ügyesen parádéztak.
DIVATÚJSÁGÍRÓ
Megmutatták az egyéniségüket. Ez volt a lényeg.
Többnyire csak néztem magam elé,
arra gondoltam, hogy egyenesen járjak, barátságos képet vágjak,
és azokra nézzek, akiket ismerek.
Emlékszem, az egyik Versace-divatbemutatón
három fotós odajött a színpad mögé, és azt mondták: „Beszélhetünk veled?”
Azt hittem, bajban vagyok.
Mutattak nekem képeket magamról,
és a minden képen lefelé néztem,
mert az első sort néztem, a kollégáimat, a barátaimat.
Azt mondták: „Megtennéd, hogy ránk nézel,
mikor a kifutó végére érsz?”
Azt feleltem: „Nagyon sajnálom, persze.”
Mikor felnéztem...
...elámultam.
El sem hittem, mennyi fotós volt ott. Fogalmam sem volt.
A backstage hangulata nagyon erős.
De így szerettük.
Szerettük a hektikusságát és az adrenalint.
Lányok, álljatok készen ezen az oldalon!
Mind azt gondoljuk: „Csak én vagyok itt csaló.”
Színlelhetek, pl. „Megiszom ezt a bort”,
vagy „Szeretem a Hermèst”.
Azt se tudtam, ki az a Hermész, mikor gyerek voltam.
De gyorsan megtanulsz alkalmazkodni.
Cindy volt a komolyabb,
de tudtuk, hogyan lazítsuk el, és hogyan szórakozzunk.
Tequilával.
Azt kell szeretni ezekben a nőkben,
hogy nem csináltak hamis, kamu járást.
Egyszerűen jól szórakoztak.
Senki sem járt úgy, mint Naomi.
Úgy járt, ami azt mondta: „Tűnj el az utamból,
mert bárhová megyek, az az enyém.”
Emlékszem, az egyik bemutatón az anyám,
aki a világ legheteróbb középkorú nője volt...
Akkor talán a 60-as évei közepén járt.
A bemutató után azt mondta:
„Drágám, én is szexelnék Naomi Campbell-lel.”
A dicső napok!
De ne feledjük, ezek a dicső napok...
...sem voltak tökéletesek.
Mert...
Mert Naomit nem mindig szerződtették a bemutatókra.
Nem értettem.
Azt gondoltam, hogy Naomi szebb volt nálam,
dögösebb teste volt, mint nekem.
És szebben járt.
„De akkor miért nem szerződtetik?”
Naomi idejében a tervezők még...
csak egy fekete lánnyal dolgoztak egy szezonban.
„A fekete lányok csak nyáron kaptak bemutatókat.
A fekete lányok csak élénk színű ruhákat hordhattak.”
Azt mondtam nekik: „Ha ő nem kell, engem sem kaptok meg.”
Linda és Christy sokat kockáztattak.
Mellettem álltak, támogattak.
Ez vitt előre.
Szuper bemutatókon voltam, szép ruhákat hordtam,
de mikor a reklámra került volna a sor, engem kihagytak.
És ez akkor nagyon fájt.
Néha felkértek, de csak hogy megnyugtassanak
vagy hogy azt gondoljam, dolgozni fognak velem.
Aztán elmentem a fotózásokra, ott ültem
naponta 9-től 6-ig, és nem kaptam munkát.
Ettől csak még elszántabb lettem.
Hogy soha többé ne bánjanak így velem, soha többé ne kerüljek ilyen helyzetbe.
Tarthatnánk egy falat, aminek Christy nekidőlhet?
- Persze. Feketét vagy fehéret? - Fehéret.
Egy Calvin Kleint is kell csinálnunk.
A kockával? Lehetne talán a sarok.
- Igen... - Hogy neki...
Dőlés. Igen, úgy érzem...
Christy, próbálhatnánk egy kis profilt?
Igen, szép. Calvin Klein-hangulat.
Nagyon Calvin Kleinos. Klasszikus.
Harminchárom évig dolgoztam Calvin Kleinnak.
Talán 17 voltam, mikor megismertem őt
és a márkát, divatbemutatókra jártam stb.
Azt hiszem, már kamaszkoromban is feltűnt nekem
az a sok reklám.
Ismertem a Calvin Klein-farmerokat és parfümöket.
OBSESSION - A FÉRFINAK ÉS A TESTNEK
Az Obsession nagy szám volt.
Izgalmat akarsz kelteni,
azt, hogy észrevegyék a hirdetéseidet, a nyomtatott hirdetéseket és a reklámokat.
A szenvedély birodalmában a megszállottság uralkodik.
Calvin Klein - Obsession.
Ó, micsoda illat!
„Ó, micsoda illat!”
AZ INSTYLE ÍRÓJA ÁS TÁRSALAPÍTÓJA
Mikor meghallod, hogy „micsoda illat”, az elméd egy különleges helyre megy.
Hatok a társadalomra.
Meg tudom változtatni a hozzáállást.
Ki tudok váltani bizonyos érzést az emberekből.
Értette, hogyan kell használni az eszközöket.
A hirdetőtáblákat, a magazinokat,
hogy az imidzsét egy nagyon tiszta, de ellentmondásos módon mutassa be.
Akarod tudni, mi áll közém és a Calvinjeim közé?
Semmi.
CALVIN KLEIN-FARMER
Azt akarta, hogy minden legyen szuper erotikus és szexi,
és mindenki lefeküdjön mindenkivel.
Aztán jött az AIDS.
Lazítani akartak,
lenyugtatni a dolgokat.
Megalkotott egy Eternity nevű parfümöt.
Ami a családról szólt.
És Christy lett az Eternity arca.
Annyi emlékem van az első Eternity-kampányról
Martha's Vineyardon.
A fotókat Bruce Weber készítette.
Összekötött minket és rettentő jó móka volt.
A napnyugta szép volt.
Nézd a lányok képeit, bennük van a vágy.
FOTÓS
A vágy, hogy megálljanak a lábukon és legyenek valakik.
Bruce Weber
megváltoztatta a fényképészetet és a divatot a kameráin keresztül.
Megváltoztatta a lányokat, nehéz smink helyett
a természetesebb lányok felé fordult,
akik egészségesebbek és ragyognak.
KORÁBBI KREATÍV IGAZGATÓ, AMERIKAI VOGUE
Közel évi egymillió dollárt kerestem azzal a szerződéssel.
Emlékszem, valamiért éjszaka írtam alá valami ügyvédi irodában
az ügynökeimmel.
Nem volt saját ügyvédem.
Csak kb. 100 napot kellett dolgoznom évente,
ami nem túl sok munka,
és persze, nem dolgozhattam másnak,
még magazinnak sem.
De az Eternity-kampány egyfajta láthatóságot adott,
és Calvin Kleint képviselni
a csúcspontja volt az akkori karrieremnek.
Eternity, Calvin Klein.
A Revlon új alapozója. Cindy...
Modellként
egy kozmetikai szerződés a főnyeremény.
Hirtelen biztonságos munkád van.
Nem vársz arra,
hogy megkapod-e a kampányt vagy sem.
Köszöntsék a bájos Cindy Crawfordot!
Szia, hogy vagy? Jó látni. Kösz, hogy eljöttél.
Nemrég neveztek ki a Revlon szépségnagykövetének.
Ez mit jelent? Ingyen rúzst?
Igen. Azt is, és remélhetőleg nagyobb szabadságot.
Mihez?
Bármihez, amit akarok.
Megtörténtek a dolgok. Megfelelő kampányokat csináltam.
A Flex jót tesz a hajadnak.
Aztán hirtelen, 88-ban
megkértek, hogy dolgozzak a Playboynak.
Akkoriban mindenki azt gondolta, nem kellene vállalnom a Playboyt.
A modellügynökségem szerint nem passzolt
azokhoz a munkákhoz, amiket vállalnom kellene.
Ennek a márkának még mindig olyan jelentése volt,
ami talán elriasztott pár embert.
Értettem, hogy mi a Playboy alapelve, és mit jelképezett.
Akkoriban egyértelműen kívül esett
egy Vogue-modell pályaívén.
Az ajánlat egy fotóson, Herb Rittsen át érkezett.
Herb Rittsszel sokat dolgoztam,
nála szálltam meg, és nagyon jó barátok voltunk.
A munkám egy része az,
hogy ki tudjak szúrni valamit, egyfajta diplomata legyek.
FOTÓS
Jó viszonyban kell lenni a másikkal,
tudni, mi a lényeg, és megszerezni, amit akarsz.
Nem tudom. Volt valami az ajánlatban, ami izgatott,
ezért az ügynökeim tanácsai ellenére igent mondtam.
De azt mondtam: „Nem kell sok pénzt fizetniük,
amíg én döntöm el a képek sorsát.”
És kértem a jogot, hogy leállítsam, ha nem tetszik.
Herb és én összekapcsoltuk egy másik úttal
a francia Vogue számára Hawaiin.
Készítettünk egy képet a francia Vogue-nak és egyet a Playboynak.
Alig lehetett megállapítani, melyik kép volt a Vogue-é...
FRANCIA VOGUE, 1987
...és melyik a Playboyé.
Nagyon természetes volt, és...
Imádtam a képeket.
A lényeg számomra az,
hogy ha olyan döntéseket hozok is, amikkel mások nem értenek egyet,
ha azok az én döntéseim, és uralom őket,
az felszabadító, még akkor is, ha a Playboynak megy.
PLAYBOY - SZÓRAKOZÁS FÉRFIAKNAK
Sosem éreztem, hogy annak a döntésnek az áldozata vagyok.
A SZUPERMODELL, CINDY CRAWFORD KÉSZÍTETTE: A SZUPERFOTÓS, HERB RITTS
Mikor meztelen vagyok, nem érzem, hogy meztelen vagyok.
Attól függ, kivel dolgozom.
Nyakig felöltözöttnek érezhetem magam.
Az elképzelésen és a módon múlik,
hogy ha ízlésesen készül, nem érzed, hogy meztelen vagy.
Az emberek azt gondolhatták:
„Kényelmesen érzi magát a bőrében.”
Nem feltétlenül volt így.
Csak mert nem gondoltam, hogy én,
Naomi megmutatom magam,
úgy éreztem, egy másik személy vagyok.
Szóval nem feltétlenül éreztem, hogy én...
Úgy éreztem, ruhában vagyok, ha el tudják hinni.
Tisztelem azokat, akik jól érzik magukat a bőrükben,
és kényelmesen, ha meztelenek.
Ha olyasvalakivel dolgozom, akiben bízom,
akit tisztelek és megértem az elképzelését,
akkor vállalom a kockázatot.
Ha megbízom abban, aki fotóz,
és tudom, mit lát,
tudom, hogy a kényelmemtől lesz az a kép
annyival izgalmasabb, érdekesebb, bármi,
akkor belemegyek.
De ha nincs meg a bizalom, hanem az az érzésem,
hogy „Gyerünk! Csináld!
Tedd a dolgod, és én lekapom”,
akkor nem fog menni,
akkor nem tudom tenni a dolgomat.
Ehhez idő kell és bizalom bármilyen kamera előtt.
Herbben megvolt a...
Egyszer sem éreztem magam távolról sem kényelmetlenül a kamerája előtt.
Ez az, igen, ez az, ennyi.
Azt szeretem ebben, hogy nem a divatról szól.
Nyilván meztelenek, de jó barátok voltak,
és hirtelen összeraktuk őket,
hogy megismerjék egymást.
Nagy szívet látok, ha erre a képre nézek.
Egyáltalán nem túl szexuális.
Igazi mély lélek jön ezekből a lányokból.
Érezni a szemüket. A szemük és a nézésük a lényeg.
Ez igazi Herb-kép, mert meztelenek voltunk, de nem szexik.
Volt egyfajta egyszerűség abban, hogy ruhátlanok vagyunk.
De Christyvel és nélküle is fotóztunk,
mert Christy nem lehetett a Rolling Stone-ban akkoriban.
Mivel a Calvinnél voltam, máshol nem dolgozhattam,
ezért, mikor Herb azt mondta, menjek be pár fotóra,
rájöttem, hogy azért kívánatos egy modellt szerepeltetni egy kampányban,
mert sok mindent látsz odakint,
és látod, hogy valaki érdekes, izgalmasabb dolgokat csinál.
Aztán ezt abbahagyni
nem tudom, nem volt már izgalmas.
Rendben.
- Olyan hosszú a hajad, anya. - Tudom.
El kellett jönnöm New Yorkból, hogy levágjam a hajad?
Trükkös maszkban levágni a hajad, főleg a fülednél.
CHRISTY ÉDESANYJA
Tudom. Mennyire rövid lesz?
Mondtam a barátaimnak ma reggel kávézásnál,
hogy igen, hajat is vág.
Még Oribe haját is levágta.
Erről vagyok híres.
Tudom, és engedte neked.
Egy fodrász.
Talán újra rövidre kéne vágatnod a hajad.
CHRISTY TESTVÉRE
Néha gondolok rá.
Aztán arra gondolok, hogy sokáig tart megnöveszteni.
- Nekem tetszett. - Néha eszembe jut.
„Az volt ám a hajvágás!”
Christy, nézz erre! Szép.
Rájöttem, hogy...
...nem voltam boldog a Calvin Klein-szerződéssel.
Persze, nem volt rossz üzlet,
de még nem jutottam el odáig, hogy kiégjek vagy belefáradjak.
Kész voltam elmenni.
Szóval újratárgyaltam az üzletet Calvinnel...
...azzal, hogy levágattam a hajam.
A barátom, Oribe vágta le,
nevettünk, mondván: „Nagy bajba fogok kerülni.”
Nem gondoltam, hogy tényleg így lesz.
De nem fogadták jól.
Azt hiszem, Calvin nagyon dühös volt,
mert mikor szerződésed van, meg kell tartanod a külsődet.
Hirtelen levágni a hajadat a szerződés közepén...
...katasztrófa volt.
Az újratárgyalás után...
- Tudom, nehéz. - Ettől még...
...Calvin közelében maradhattam,
tovább dolgoztam az Eternityn, és az új frizurámmal nyitottam meg
a következő évad divatbemutatóját.
Ez volt az ilyen szerződések korszakának vége,
mert nem volt értelmük.
MODELL ELBOCSÁTÁSI ŰRLAP
Az ügynökségeknek van hatalmuk,
de úgy viselkednek, mintha nem lenne.
Elvileg neked dolgoznak.
Legyünk reálisak, ez nem a személyiségekről szól,
nem a kémiáról vagy a családról.
Ez üzlet mindenki számára,
és azóta sem szerződtem egy ügynökséggel sem.
STYLE ELSA KLENSCHCSEL
Ez a Style, és én Elsa Klensch vagyok,
beszámolok a divat, szépség és dekoráció tervezői világáról.
A 80-as évek végén berobbant az újfajta média.
Hirtelen megjelent a kábeltévé, és több tartalom kellett.
Egy olyan sztorival kezdjük, ami a tavaszi divatbemutatók óta...
Érdeklődni kezdtek a divat iránt.
TERVEZŐ/KREATÍV IGAZGATÓ
Elsa Klensch volt az első, aki úgy nézett a stílusra,
mint igazi divatbennfentes.
Calvin Klein a körvonalakkal kísérletezett.
Testhez álló, testtudatos ruhák.
Ez elkezdett mindent megváltoztatni.
Tudja, milyen kép él a modellekről.
De ön bizonyára okos, ha ön...
Mi a modellekről alkotott kép? Szeretném tudni.
Hogy egy számjegyű az IQ-nk meg ilyenek?
- Nem ezt mondom. - Úgy értem...
A kábeltévé előtt Amerika nagy területei éheztek kulturálisan.
KORÁBBI ELNÖK ÉS VEZÉRIGAZGATÓ, MTV
A kábeltévé fogta, hogy mi folyik New York City vibráló kultúrájában,
és műholdon át az egész országban
szétsugározta.
Mikor elkezdtük az MTV-t a 80-as évek elején,
az nemcsak slágereket játszott, hanem mindenféléket bemutatott
a popkultúrából.
Azt mondtuk, készítsünk anyagot arról, hogy mi következik
az utcai divatban.
„Próbálkozzunk új arccal, új házigazdával!
Az MTV divatszóvivője.”
A divat még mindig elsősorban női,
és hirtelen ott volt a Playboy, ami elsősorban férfi,
teljesen más.
Megdupláztam vele a közönségemet.
És ez a két dolog vezetett az MTV-hez.
Kellett egy modell, vagy valaki a divatszakmából,
de olyan is, akinek férfi rajongói vannak.
Kb. 30 másodperces pitch meeting volt. „Vágjunk bele!
Lehetne egy a jövő héten?”
Üdv a House of Style-ban, Cindy Crawford vagyok.
Ez az első adásom az MTV-nek. Egyedül vagyok.
Nem tanultam tévézést.
Megmutatom az egészet. Végigmész a kifutón,
leveszed a kabátod.
Összehoztuk a zenét, a divatot
és a popkultúrát,
és betettük egy nagy keverőtálba.
Nem érdekelt, mi lesz belőle.
Helló, Cindy Crawford vagyok.
Üdv a House of Style-ban, ezúttal Párizsból.
Epizódokat alkotott, elhozta a barátait és ismerőseit,
az üzletből ismert embereket.
Nem szeretünk ruhát hordani. Viccelünk.
Naomi, viselkedj!
Tervezőket kezdett bevonni.
Kicsit hosszú.
Kivesszük a mellpárnákat is.
Én még olyan modell vagyok, akinek van melle.
Ez alkalmat adott rá, hogy beszéljünk,
és kicsit többet adhattam át magamból
a nyilvános énemnek.
Megmutatja a szépségjegyedet.
Ez nagyon felszabadító volt nekem.
Ennyi volt a House of Style mostani száma.
Cindy Crawford vagyok, hamarosan találkozunk.
Viszlát!
A brit Vogue azt akarta,
hogy Peter Lindbergh készítsen egy címlapot, ami jelképezi
a 90-es évek új szépségideálját.
Peter azt mondta: „Egyetlen nővel nem fog menni.”
Megkeresett engem, Cindyt, Naomit, Lindát és Tatjanát.
Addigra már mindenféle kombinációban dolgoztunk együtt,
ezért mind farmerben érkeztünk. Emlékszem, Tribecában voltunk.
Peter mindig szuper izgatott volt, mikor fotózott:
„Olyan izgatott vagyok!”
Én épp kiléptem a Calvin-szerződésből.
Ezért együtt lenni csoportként
olyan jó móka volt.
Nem a divat volt a lényeg.
Nem a haj és a smink volt a lényeg.
A nőkről szólt.
A 90-ES ÉVEK
MI A KÖVETKEZŐ? KOLLEKCIÓK
AZ ÚJ ÉVTIZED ÚJ FORMÁJA - PRINCE KÉPEKBEN
ÍME A VOGUE AWARDS
Ez a Week in Rock.
George Michael új videót adott ki a „Freedom! 90”-hez,
ami a Listen Without Prejudice Volume One c. albuma második kislemeze.
Michael megint nem volt hajlandó szerepelni a klipben.
Helyette egy falka modellt bízott meg az Elite-től és Fordtól,
hogy szinkronizálja őt.
Pár éve úgy döntöttem,
megváltoztatom a karrieremet és az életemet...
...és nem szerepelek videókban.
Nincs interjú.
Nincs sajtó.
Hagyom, hogy a zeném tegye a dolgát.
Felhívtak, hogy George Michael velünk akar forgatni...
Bennünket akar a videóba.
George azt mondta: „Ezeket a nőket akarom.”
Mindannyiunkat akart.
Megbeszéltük.
„Te vállalod?” „Te vállalod?”
Először egyáltalán nem érdekelt,
mert nem a divatról szólt.
Aztán egy ponton csoportként döntöttünk.
Azt mondtam, benne vagyok.
- „Megcsinálom!” - „Oké, benne vagyok.”
Ki mondja meg George-nak?
Egy nightclubban vagyok L. A.-ben.
A Roxburyben a Sunseten.
George is ott van. Odajön hozzám, és azt mondja:
„Szóval mit szeretnétek?”
Azt mondtam: „Ennyi meg ennyi pénzt és repülőgépjegyeket.”
Azt kérdezi, ennyi? Mire én, ennyi.
Mikor George előállt ezzel az ötlettel,
azt mondta: „Mit szólnál, ha az egész videót
csodálatos nők készítenék szinkronizálva?”
Hogy neki ne kelljen.
Azt mondtam...
A FREEDOM! 90 RENDEZŐJE
„Vessetek a mókusok elé,
de szerintem jó ötlet.”
Mikor odaértem a forgatásra,
és a szinkronra került a sor,
nem tudtam a szöveget.
Nagyon gyorsan meg kellett tanulnom a lakókocsiban,
miközben a hajam és a sminkem készült.
Emlékszem, nagyon sötét volt,
és valaki elmagyarázta, hogy egy kádban leszek.
Mondom, tényleg?
Úgy éreztem, mindenki jobb szerepet kapott.
Ezek a lányok tudták, hogyan bánjanak az arcukkal.
Megtalálták a fényüket,
és mikor karaktert kaptak,
adtak hozzá valamit.
Beszippantottak.
A legelső jelenet, amit forgattam,
ahol a szememet csak egy kivágáson át látni.
Látni a számat, aztán a szememet, a számat, a szememet.
Amikor lebukok, az azért van, mert nem tudom a szöveget.
A dalszövegek nem mennek jól.
Nem tudtuk, mekkora hatást
kelt az a videó.
Nem volt időnk megtudni,
mert egyik országból a másikba ugráltunk.
MILÁNÓ
Akkor jött ki a „Freedom”.
Beszéltem Giannival, és azt mondtam:
„Miért nem hívod a lányokat?”
TERVEZŐ
„A káprázatos lányokat a kifutóról?”
Odaértünk, megláttuk a ruhákat, megvolt a próba.
Aztán jött a dal.
Akkor azt mondtam: „Már értem, mit csinálsz.”
El sem lehet képzelni az izgalmat,
az energiát, az őrületet,
ami akkor jött, mikor Gianni Versace összehozta a szupermodelleket.
Jól elkapta azt a pillanatot.
Mindegyiküknek erős személyisége volt,
és nem féltek kimutatni.
A divat és a személyiségük keveréke varázslatos volt.
Az ő pillanata volt. Gianni Versace pillanata volt,
és szexi nőket akart bemutatni,
akik erős nők is voltak.
Ez a hihetetlen dal, ez a hihetetlen tervező,
a pillanat, amikor énekeljük a dalt.
Minden összejött.
Éreztük a pillanatot.
Mikor tudod, hogy az a pillanat jelentős lesz.
Azt mondtam: „Oké, na, ez a szupermodell.”
Nem hittem,
hogy egy magasabb szintre fog minket repíteni.
Nem olyanok voltak, mint mások, nemcsak gyönyörűek voltak.
Kiemelkedőek voltak, jelentősek,
emlékezetesek.
És fontosak.
Ismert nevek lettek.
És azt hiszem, ez erősítette meg a szupermodelleket.
Erősnek tűntünk,
és kezdtük el is hinni ezt.
TATJANA PATITZ EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Pálfi Beáta