Pređite most i skrenite levo,
i nastavite putem 68 km.
Skrenite desno i nastavite 9.5 km.
Skrenite desno. Stigli ste na odredište.
U redu. Š'a ima? Ja sam Edmond Marej. - Zdravo.
Mogu li da vidim vašu ličnu kartu, molim? - Naravno.
Izvoli.
Gdin Marej je upravo stigao.
Primljeno.
Dobro jutro. Ja sam policajac Birč. - Š'a ima?
Ja sam prvi istražni policajac. - Uh huh.
Gđa Ričmond vas čeka kraj vode.
Ja sam Itanov otac. - Znam to, gdine Marej.
Bojim se da ne mogu dalje da komentarišem slučaj.
Inspektor Roj će kasnije doći ovde.
On će moći da vam odgovori na bilo koje pitanje.
Dobro. - Gđa Ričmond je dole kraj vode,
ako pratite put preko desno. - Dobro. Hvala.
Džoan!
Jebem ti. Džoan!
Šta oni rade tamo?
Traže ga.
Misle da je u vodi?
Ne znam.
Šta se jebote dogodilo? - Ne znam.
Tamo je spavao.
Jesi li dobro? - Ne mogu da se vratim tamo.
Mogu li da uđem tamo? - Ne, žao mi je.
Jebi ga.
MOJ SIN
Iznajmila sam ovo mesto. Ostaću ovde.
U redu, ostaću negde u blizini.
Dobro.
Bi li mogao da uradiš nešto za mene?
Mm-hmm.
Moraš da se vratiš u kuću.
Itan mi je nacrtao sliku
dan pre nego što je otišao i...
Ne mogu prestati da razmišljam o tome.
Hvala.
Znamo li nešto o ljudima koji vode taj kamp?
Ne, rekli su da su sve ispitali.
Jesi li ih videla? Pre nego što si ga poslala?
Da, mislim... Izgledali su zaista fini.
Žena je bila zaista fina. Ja ne... - Aha.
Ja...
Siguran sam da su bili dobro. Siguran sam da su bili dobro.
Nikada ga ne bih poslao da sam mislila da nešto nije u redu. Nikada!
Znam, znam. Ti si dobra majka.
Znam.
Zdravo.
Jesi li dobro?
Da. - Da?
Bilo je dobro. - Šta su hteli da znaju?
Pa, samo su imali neka pitanja.
Kakve stvari?
Moj odnos sa Itanom. - Zašto?
Ne. Vraćaš li se? Možeš li se vratiti?
U redu, u redu.
Zdravo. Volim te. - Volim te. Zdravo.
Je li to tvoj čovek? - Da.
Je li bila njegova ideja da ga pošaljete u kamp?
Oh, jebeni pakao.
Da, naravno, to je bila njegova ideja.
On je moj sin. Ok?
To je bio moj izbor. Volela bih da nije otišao.
I ja.
Nisam uopšte želela da ode, ali...
deca njegovih godina, rade takve stvari.
A Itan nije... On je...
On je drugačiji i on...
nije hteo da ide.
I znala sam da ne želi da ide.
Je li izgledao dobro, pre nego što je otišao?
Samo... samo mi je trebao...
Žao mi je.
Je li... - Bilo mu je teško.
Ok?
U redu?
Pripremite ih za polazak.
Inspektore, ovo je Edi, Itanov tata.
U redu, gdine Marej.
Ja sam inspektor Roj. - Inspektore.
Ja vodim istragu sa svojim timom ovde.
Gdine Marej, molim vas da dođete u moju kancelariju danas popodne u 15:00.
Naravno, 15:00.
Detalji se nalaze na kartici.
Moj lični broj mobilnog telefona je na poleđini, ako vam zatreba.
Gđice, jeste li sigurni da želite da učestvujete u ovome?
Da.
Juče ste izgledali... - Ne.
Sigurni ste? Ovde sam. Mogu da preuzmem. - Ne, želim to da uradim.
Vrlo dobro.
Ako samo poslušate uputstva
a onda ću vam reći gde da stanete.
Dobro. Hvala vam.
Pažnja, molim vas, svi!
Jutros ćemo pretražiti celu padinu.
Želim da zajedno prođete kroz paprat.
Držite odstojanje od 2 m.
Ako nađete bilo šta,
podignite ruku i vknite: "Ovde!"
Veoma je važno da ništa ne dodirujete.
Jeste li razumeli? - U redu.
Hvala vam svima što ste došli. Zauzmite svoje pozicije, molim.
Gde nas želite? - Možete stajati ovde, na kraju ovog reda.
Hvala.
2 m, 2 m.
Spremni! Idemo!
Itane! Itane!
Itane!
Itane! Itane!
Itane!
Ko je ona? - Inspektor Roj vam može reći.
Molim vas, pođite sa mnom.
Š'a ima? - Gdine Marej. Molim vas.
Ima li nekih vesti? - Ništa, zasad.
Kako se snalazite?
Znao sam i za bolje dane, znate?
Dozvolite mi da vam kažem gde smo.
Plan upozorenja je aktiviran od juče ujutru. - Dobro.
Nastavljamo da razgovaramo sa svima koji su došli u kontakt sa vašim sinom.
Nadzorno osoblje u kampu,
mi je reklo da su redovno proveravati šatore i kolibe,
da se uvere da su deca zaspavala i da je sve u redu.
Poslednja provera je izvršena u 01:00 ujutru.
I on je bio unutra?
Bio je tamo. U tom trenutku sve je bilo u redu.
Kad sam pogledao njegovu kolibu,
mogao sam da vidim da mu je odeća još unutra, a torba je još bila unutra.
Njegove male grickalice još su bile tamo.
Gdine Marej,
moram vam reći da istražujemo svaku hipotezu,
uključujući otmicu.
Dozvolite mi da vam postavim nekoliko pitanja.
Možda će vas neka od ovih pitanja uznemiriti, biće intimna. Mogu li?
Ne, ne brinite. Možete me pitati šta god želite.
Pre svega, čujem da ste mnogo putovali.
Bili ste u Libiji, Saudijskoj Arabiji, Iraku. Zašto je to?
Moj rad je međunarodni.
Radim u inostranstvu poslednjih 10 godina,
hm, daj ili uzmi.
Radim na naftnim poljima i idem gde god me pošalju.
Biste li rekli da je vaš posao opasan?
Rad sam po sebi nije opasan.
Ponekad možete biti na mestima gde ste u opasnosti.
I stalno sam svestan, kada sam na određenim mestima,
da moram da čuvam leđa.
Jesu li neke od ovih stvari uticale na vas, gdine Marej?
Ah...
Moj podređeni je uzet za taoca.
Prošli smo kroz čitav fijasko pokušavajući da ga vratimo.
Bio je to jebeni nered. I na kraju smo platili otkupninu za taoce.
Ser...
Ma hajde. Ako imate šta da kažete, možete to reći na engleskom.
Zamolio bih vas za vaš mobilni telefon.
To nam je potrebno za potrebe istrage, da bismo pronašli kontakte.
To je procedura. - Ne bi trebalo da dajem telefon.
Siguran sam da u ovom trenutku možete ceniti važnost ovoga.
Mogu potpuno.
Priroda mog posla znači da ovde ima osetljivog materijala.
Trebaju vam samo moji kontakti? - Da.
Hvala.
Bilo bi pošteno reći da bi većina zemalja u kojima radite
bila neprikladna da povedete i dete, da? - Većina njih, da.
Sati koje radim i udaljena mesta na kojima završavam,
čak i ako nisu nesigurna, nisu pogodna za odvođenje deteta.
Ne mogu ga voditi po celom svetu. Mora da je u školi.
Mora imati prijatelje, mora imati malo stabilnosti.
Mora da ima kuću, porodicu. A ja mu to ne mogu ponuditi.
Kada ste poslednji put videli svog sina?
Video sam ga za Božić. Video sam ga...
Video sam ga na Skajpu za Božić.
Izgledao je dobro.
Imate li dobre odnose sa bivšom ženom?
Nisu... nisu loši.
Nije njena krivica što smo se razdvojili.
Postoji li neki antagonizam?
Od mene, nijedan.
Imate li bilo kakav kontakt sa njenim novim partnerom?
Video sam ga nekoliko puta na Skajpu. Izgleda dobro.
Jeste li ga proverili?
Jer nije li vam dobro poznato da je u 9 od 10,
to neko koga poznajete, neko iz vaše porodice?
To je slučaj, i zato je to deo naše primarne istrage.
I vi? Imate li vi nekog novog u svom životu?
Da. Da, imam partnera.
Viđam je 5 godina.
Pre 2. godine, supruga vam je rekla da vam sin nije dobro.
Vratio sam se i otišli smo zajedno na mesec dana.
Bilo nam je teško.
Obišli smo celu Severnu Ameriku.
I...
A onda sam se vratio na posao.
Imate li razloga da verujete
da je Itan odveden zbog onoga što radim?
Imam razloga da verujem da... je neko doneo odluku
da izaberete vašeg sina, a ne drugo dete.
Zato vam postavljam ova pitanja, gdine Marej. Zašto Itan?
Zašto on? Zašto ne drugi dečak?
Nažalost, sve što možete učiniti u ovom trenutku je da čekate.
Sačekajte da vas kontaktiramo.
Š'a ima? - Edmond.
Drago mi je da te vidim. - Uđi.
U redu. Hvala.
Džoan? Gde je Džoan? - Ah...
Ona... Odmara se. Sedi. Hoćeš li viski?
Da. Naravno, hvala.
Napolju je brutalno vreme, a?
Aha. - Očigledno će biti...
Očigledno će biti rana zima.
Mislim, to je ono što, kažu, govore lokalci.
Svi stari ljudi.
Ali im jebeno više niko ne veruje, zar ne?
Oni samo veruju u... jebeni Internet.
Živeli.
Džoan je samo...
Večeras se zaista slomila.
Znaš, samo mislim da je stvarno jebeno...
stvarno je pogodilo. - Znam. Pošteno.
Pa sam joj samo dao nešto da joj pomogne da zaspi.
Nadajmo se da će spavati celu noć,
ali ja neću. - Šta si joj dao?
Jebi ga. Ne znam kako se zove. Hm...
Ja... povremeno se borim sa nesanicom
i dobio sam recept pre mnogo godina, ali...
Koliko dugo je spavala, sa tim?
Jedan...
pre otprilike sat i po, tako nešto.
Ali mislim da... ne mislim da bih je trebao probuditi, zaista.
Njoj treba odmor.
Nema razloga za brigu. - Dobro.
Da. To nije redovna stvar.
U ovim okolnostima... - U redu, čoveče. U redu. Da.
Pa šta ćeš ti...
Šta će se dogoditi sa tvojim radom? Šta ćeš da uradiš?
Ah, posao može da sačeka.
Zaista mi je lako, jer radim za sebe. Otvorio sam posao.
Imam ovu građevinsku kompaniju i...
Mislim, mala je, znate, ali imaj je već 15 godina.
Počeo sam u ranim 20-im.
Ovde sa sedištem? Međunarodna?
Ne. Ne, nisam kao ti. Ne.
Ne, ja... želim ostati ovde.
Lokalno, zaista. Mala je, znaš.
Ja sam to sam započeo. Bilo mi je naporno, veruj mi.
Ali sada sam zaposlio dovoljno ljudi
da se samo nekako pokreće, što je odlično.
Tako da sada mogu u suštini samo biti ovde, biti tu za Džoan i...
Ništa važnije od toga, a?
Ona je jebeno neverovatna, čoveče.
Jeste li čuli nešto? Je li neko zvao ili...
Danas? - Aha.
U vezi čega? Potrage? Ne, ne.
Da budem iskren sa tobom, moj fokus je zaista na njoj, znaš.
Samo se fokusiram na nju.
Ne. Zapravo ću samo isključiti telefon nakratko.
Je li to dobra ideja?
Pa, ovde si. Uključio si telefon, zar ne?
Samo sam hteo da razgovaramo...
Da. Ne, ne.
Samo ne želim da me uznemiravaju.
Pa gde ćeš odsesti? Džoan ti je rekla nema ništa prikladno u blizini.
Ne brini za mene, Frenk. Ja ću biti u redu. Naći ću nešto.
Zašto ne ostaneš kod Džoan? Mislim, tehnički je to vaše... tvoje mesto, takođe.
Da. Pa, ako nećeš biti tamo...
Slušaj, razumem da bi tebi i Džoan možda trebalo malo prostora.
Ne, vidi, vreme je... zajedno. Mogu... mogu pobeći.
Moji roditelji... Ja sam nasledio ovu malu kolibu usred jebenog mesta.
Mogu otići i, znaš, skloniti se sa puta.
Zapravo je prodajem.
Jer, sledeći tvoje stope, našao sam ovaj neverovatni deo zemlje,
a sada ćemo sagraditi kuću,
i baš je tako lepo.
Džoan to voli. Svetlost je neverovatna.
Zapravo, mogu li... Mogu li ti nešto pokazati?
Evo, uđi u kuhinju. Hajde.
Dakle, ovi su danas isporučeni. Baš sam ih pregledavao.
Dakle, radio sam sa ovim arhitektom. On radi u mojoj firmi.
Dakle, on to dizajnira sa mnom, a takođe i sa Džoan.
Dakle, ovo je spoljašnjost kuće. More je tu.
I ovde imamo svu svetlost. Prelepo je. Staklo ovde.
Zapravo, mislim da želim malo više.
Ali ovo je poslednji sprat. Ovde imamo našu spavaću sobu.
Puno svetla za Džoan. Biće to neverovatno.
A ovde dole je podrum. Samo ne znam šta da radim sa tim.
Možda... Možda soba za igre ili...
Budi oprezan. - Pa, šta misliš?
Je l 'me to stvarno zezaš?
A...
gde je Itanova soba?
Dobro...
Stavljate li ga u podrum? - Ne, ne stavljamo ga u podrum.
Vidim da si ljut i uznemiren... - Džoan!
Hej hej hej! Ona spava. - Ne.
Ona spava. - Moram da razgovaram sa njom.
Hej. - Moram da razgovaram sa njom.
Zašto? Ona spava.
Jer je moj jebeni sin nestao.
Da, svestan sam toga. Svestan sam da vam je sin nestao.
On je i moj sin. Ja ga jako volim.
Nemoj. Jebeno nemoj. - Ne šta?
Nemoj mi reći da je i tvoj sin. - Pa, budimo iskreni.
Bio je... bio mi je sin više nego tvoj prošle godine, zar ne?
Ti si jebeno čudan čovek! Šta si uradio sa mojim sinom?
Nisam ništa uradio sa tvojim sinom. - Šta si jebote uradio sa mojim sinom?
Volim tvog sina! - Šta si jebote uradio?
Inspektore Roj, morate doći ovamo.
Ja sam u Džoaninom iznajmljenom smeštaju.
Ovde sam sa njenim partnerom, Frenkom. On je u nesvesti.
Bio je pod drogom. Dao je i njoj drogu.
I on nešto zna. Jebeno zna nešto.
Molim vas pozovite me na ovaj broj što je pre moguće.
Odjebi! - Ulazi u kombi! Ulazi u kombi!
Molim te, grešiš! Praviš veliku grešku!
Hej, u torbi je slika. Samo je daj Džoan!
Samo uđi u kombi! - Grešiš!
Šta? - Odeljak 1 Zakona o krivičnom pravosuđu...
Ne razumeš. Taj čovek je uzeo mog sina.
Ili je učinio nešto mom sinu, ili jebeno zna nešto o mom sinu.
Moraš da se vratiš tamo! Odvedi me u jebeni zatvor,
i vodite ga u bolnicu?
Da li razumeš?
Jebeno se smeješ!
... obavešteni o vašem hapšenju i imaćete pristup advokatu.
Ova prava... - Jebi ga!
... biće vam objašnjeno čim stignemo u policijsku stanicu.
Predlažem da se raskomotite, gdine Marej.
Ne zanima me koliko je jebeno teško povređen.
Čim se probudi, morate ga pitati šta je uradio sa mojim sinom.
Nećeš ništa reći?
Ništa?
Sin mi je nestao!
Jebem ti.
To je moj novčanik.
To je... to su zapravo Džoanini ključevi.
To je Frenkov telefon. To je moj telefon.
Želite li to da ostavite negde drugde?
Stavite to, molim vas.
To bi mogao biti dokaz.
Osećajte se kao kod kuće.
U redu.
Očigledno, bićete u pritvoru do jutra.
Vratiću se tada pa ćemo videti šta će biti sa vama.
Zaista mi je žao zbog svega što se dogodilo.
Ali jeste li već razgovarali sa njim?
Moram da vam iznesem utisak, gdine Marej,
trošite nam vreme sada.
Svaki sat je kritičan, a vi nam trošite vreme.
Nešto nije u redu sa tim tipom.
Dan nakon što je moj mali dečak nestao,
pokazuje mi nacrte neke kuće
da želi da se preseli kod moje žene... moje... moje bivše žene.
I nema sobu u toj kući za mog sina.
Ili on nešto zna ili je kriminalno jebeni kreten.
Molim vas, Džoan uzima valijum i ide na spavanje.
Poznavao sam tu ženu.
Ona je dobra majka i ne bi uzela ništa
što bi je sprečilo da se javi na taj telefon.
Proveravala bi telefon svakih 15'.
Tako da mi je zaista žao. Ja se izvinjavam. Neću više da pričam.
Ali molim vas, samo ga tretirajte ozbiljno.
Trenutno niste stabilni. Kažem vam iskreno.
Niste u mogućnosti da mi kažete kako da sprovedem ovu istragu.
Videćemo se.
To je moj mali dečko...
Gdin Gilkrist je još uvek u bolnici.
Ima dva polomljena rebra. Ima iščašen kuk.
Ipak, odlučio je da ne podigne optužnicu protiv vas.
Jeste li mogli da razgovarate sa njim?
Komunicirao sam sa njim. Zauzeo sam sličan stav.
Neću ovo dalje da preduzimam, gdine Marej.
Jedan od mojih kolega je uzeo vaš auto.
Ovde je u stanici.
Puštate me? - Više niste u pritvoru.
Ne mislite da je čudno što neće podneti tužbu?
Gdine Marej, objasniću vam nešto veoma značajno,
kako bi vam pomogao da očistite um od svega ovoga.
Pre mesec dana vaša supruga je pobacila.
Šta? - Da.
Govorim vam ovo, da biste razumeli situaciju,
teškoća i gđe Ričmond i Frenka Gilkrista.
Sada joj je to bilo jako teško da se nosi.
U stvari, to je razlog zašto je odlučila da vašeg sina pošalje u kamp.
Da bi mogla da se smiri, malo smiri, da se nosi sa ovim.
To nije imalo nikakve veze sa gdinom Gilkristom.
Je li dobro?
U ovim okolnostima, ne.
I razumem da je ovo veoma težak period za vas.
Želeo bih da vam ponudim psihološku podršku.
Morate ići kući.
Morate da pročistite glavu od ovoga,
kako bi nam omogućili da nastavimo istragu.
Ne, dobro sam.
Obećavam da vam više neću predstavljati problem.
Hvala vam. - Hvala na strpljenju.
Zdravo, ovo je Lia. Ostavite mi poruku. Hvala vam.
Lia, Edmond je. Hm...
Ovde sam. Žao mi je što se nisam ranije javio.
Sinoć sam imao malo problema sa policijom.
Dobro sam. Potpuno sam dobro.
A nismo čuli ništa o...
šta se još dogodilo Itanu.
Možete li reći kompaniji da mi je zaista žao što se nisam prijavio?
Može li to učiniti za mene? Reci im da sam dobro i javiću se uskoro.
A...
volim te.
Ako dobijete ovaj poziv, samo me nazovite, u redu?
Džoan! Džoan?
Džoan.
Jesi li dobro?
Jesu li ga našli? - Ne, nisu još.
Džoan.
Zaista mi je žao zbog onoga što vam se dogodilo.
Kako to misliš?
U vezi tvoje male bebe.
Veoma mi je žao. - Ko ti je to rekao?
Inspektor Roj. Pokušavao je da...
Pa, nema jebeno pravo da ti to kaže.
Znam da ste prolazili kroz veoma teško vreme, čak i pre ovoga.
Odjebi.
Je li Itanu bilo teško?
Zato što je rekao da ti...
Ja...
Trebao vam je mir i...
Mislim, ovo je dovoljno loše.
Ne znam šta pokušavaš da mi uradiš.
Ne pokušavam ništa da uradim.
On nije...
Nije hteo da dobijem dete.
Itan? - Ne, naravno da nije.
Čini li te to srećnim? Da ga je mrzeo?
Ne.
Jer je jebeno mrzeo tu ideju.
Mrzeo je što se Frenk uselio.
Mrzeo je činjenicu da više nisi ovde.
I jedina osoba sa kojom je mogao da razgovara
o tome sam ja, jer ti nisi bio ovde.
Tako da sam morala da se nosim sa tim što je naš sin bio uznemiren zbog nečega
zbog čega sam bila zaista srećna.
Zaista mi je žao zbog toga.
Gde si bio sinoć?
Bio sam u policijskoj stanici. Pustili su me da odem.
Rekli su da Frenk neće podići tužbu.
Jebeno bi trebao.
Je liti sinoć dao valijum?
Da.
Nikada u životu nisam znao da piješ tabletu.
Pa, više me ne poznaješ.
Dobro.
Mislila sam da ćeš reći da ti je žao.
To sam mislila da ćeš reći.
Mislila sam da ćeš se izviniti što si pretukao
mog momka.
Znaš, nikad nije ni spomenuo Itana.
Sav je uzbuđen zbog svojih nacrta nove kuće koju gradi.
Da, bili smo zaista uzbuđeni zbog toga!
Bili smo zaista uzbuđeni zbog toga. Itan je bio uzbuđen zbog toga.
I svi smo o tome razgovarali zajedno, kao porodica. Ja, on i Frenk.
Svi smo sedeli i razgovarali o tome. To mi radimo. To je moja porodica.
I znao bi to da si ga pitao,
da si pitali sina za njega.
Ali ne znaš, zar ne?
Jer jebeno nikad ne zoveš
i nikad ne radiš ništa.
Poslai si poklon na njegov 7. rođendan.
Nema čak ni priliku da razgovara sa svojim tatom.
Jesi li uopšte razmišljali o tome šta sve ovo znači?
Da ti je sin nestao?
Sve o čemu sam razmišljala svo ovo vreme
je da sam loša majka, da sam učinila nešto loše.
Jesi li i na sekundu pomislio kakav si otac?
Kakav si otac bio svom sinu?
Znam, znam. Znam da sam loš otac.
Znam da nikad nisam ovde. Znam da se ne može osloniti na mene.
Ali nisam ja kriv što je nestao, dušo.
Ja samo... - Hej, hej!
Zastani i razmisli na trenutak.
Zamisli samo šta treba da uradiš.
Frenk nije...
On je lep, snažan, neverovatan čovek koji voli vašeg sina.
Ne verujem u to.
Je l' tako.
Zašto misliš da mi se prisluškuje telefon?
Slušaj. U 14:00 popodne, dobio sam poziv iz Glasgova.
Zamolili su me da napustim ovaj slučaj.
Rekao sam: "Zašto? Zašto bih trebao da ispustim ovu slučaj? Zašto?"
"Morate mi poslati pisano objašnjenje"
"zašto bih trebao da napustim ovaj slučaj."
I viču na mene, viču na mene. I spustio sam slušalicu.
U 14:17, dobijam poziv, ovaj put iz Londona.
Od ser Patrika Nelsona.
Ovaj čovek je viši od bilo koga u policiji u Škotskoj.
I kaže mi da će se ovaj slučaj voditi iz Londona.
Ovaj put imam priliku da ništa ne kažem.
Kaže mi da je to u najboljem interesu svih.
I to je to.
U 15:00 kažem svom timu da više nismo uključeni. I odlazim.
Nisam imao mnogo poverenja u otmicu vezanu zbog vašeg rada u naftnoj industriji.
Možda grešim.
London mora imati neke podatke koje ja nemam.
Ali reći ću vam ovo.
Vi ste sami. U osnovi, sami ste, gdine Marej.
Ne mogu ostati. Ne koristite telefon.
Hvala vam.
Hajde draga. Javi se.
Zdravo? - Lia?
Čuješ li me? - Koji je ovo broj?
Sa kojeg broja zoveš? - To nije moj telefon.
Slušaj me, slušaj me, slušaj me.
Ne, slušaj me.
Imaš li pojma šta se ovde dešava?
Znaš li da su policajci ušli u kancelariju?
Okrenuli su celo mesto naopačke.
Imaju računare. Imaju hard diskove. Imaju sve, Edmonde.
Razumeš li šta ovo znači? - Šta?
Imaju sve fajlove. Mislim, oni imaju fajlove iz Iraka.
Mislim, Isuse!
Je li neko pomenuo moj ime?Je li me neko tražio?
Slušaj me. Slušaj me, Edmonde, u redu?
Moram ti ovo reći. Ne zovi me više. Razumeš li?
Lia... - Razumeš li? Žao mi je.
Mogu li ga skinuti? - Da, naravno.
O Bože! - Džoan.
To uopšte nisam očekivala.
Šta misliš? Neverovatno je, a?
To je neverovatno.
Znam! Ovde možemo sagraditi kuću.
Mislio sam da je ovo mesto, znaš, ako želiš...
mogli bismo, znaš, zasnovati porodicu.
Da.
Da! Želim, da.
Pa, mnogo te volim. - Volim te.
Ti pametan, pametan čovek.
Spreman? Poželi želju!
3, 2, 1! Hajde!
Još jednu, još jednu, još jednu. Hajde, hajde, hajde!
Hajde, hajde! Ne ostavljajte me da visim!
Jeee!
Sviđa li ti se?
Ok OK. Otvorimo sad veliku.
Ovo je taj.
Ovo je od tate,
ko želi da može biti ovde, ali ne može biti ovde danas.
Ovo je od tate.
O Bože. - O moj Bože.
Šta je ovo? - To je helikopter.
Nije li to neverovatno? Da?
Itan, kako ti se sviđa tvoj poklon tvog oca?
Da? Dobar poklon? U redu!
Dobro ti ide.
Ti si dobra mama.
Ti si dobra majka.
Raketa!
Vau!
O Bože!
Imaš da?
Itane! Zabavljaš li se? Jesi li srećan?
Imaš li dobar rođendan?
Pogledaj, Itane! Pogledaj! Šta misliš? Prilično je kul, a?
Družićeš se sa tim tipom.
Hej? Pogledaj to!
Zdravo momci! Š'a ima?
Da naravno.
Želiš li da se oprostiš od svog druga?
Vidimo se!
Jeste li spremni za ovo, mlađi astronauti?
Da! - To volim da čujem!
U redu, samo da vas obavestim, mame i tate,
pre nego što krenete, imamo puno radnih dana...
Volim te. Bićeš dobro, u redu?
Samo pokušajte i uživajte. Odlično ćete se provesti.
Pozdravite ih, mame i tate.
Volim te draga.
Ćao, Itane druže! Zabavi se!
Ćao, Itane!
Evo ga.
Prvi... prvi put kada je spavao daleko od kuće.
Zdravo draga! Volim te! - Ćao, Itane!
Hajde, mahni nam. Ćao druže!
Hajde, Itan!
Idi, idi, idi! Dođi ovamo.
Idi, idi, idi!
Ko želi balon? - Ja!
Svi su zamršeni.
Biće dobro uhranjeni. Oni su...
Astronomski kamp...
Zabavi se!
Zdravo, jesi li dobro?
Iskren?
Hej, Džoan. Nije Frenk. To sam ja.
Zašto me zoveš na Frenkov telefon? - Skinuo sam mu ga sinoć.
Policija je mislila da je moj, pa su mi ga vratili.
Molim te, pre nego što se naljutiš na mene, možeš li me saslušati?
Mogu li doći? Daću ti... - Zašto?
Mislim da sam našao nešto.
Družićeš se sa tim tipom, a?
Nije li to neverovatno?
Želiš li da se pozdraviš sa svojim prijateljem?
Ne mogu ovo da gledam. Zašto ovo gledamo?
Vidimo se!
Samo pogledaj ovo.
Isti auto?
Dva različita mesta, dva različita vremena,
a zajednički faktor je naš sin.
Pa, zajednički faktor nije naš sin.
Zajednički faktor je to što je bio na rođendanskoj zabavi sa svim prijateljima,
a zatim je sa svim prijateljima otišao u avanturistički kamp.
Dakle, to je... verovatno je samo jedan od auta roditelja.
U redu je, u redu je. U najgorem slučaju, doći ću u kuću njegovog druga
i dobiću simpatičnu šolju čaja sa nekim nevinim tatom.
Mislim da treba da pozoveš svog brata.
O, jebote...
Zovi brata. I dalje radi u obezbeđenju.
Moći će da dobije registarske tablice. Moći će da dobije kućnu adresu.
Da, ilegalno.
I dalje mislim... I dalje mislim da bi trebalo da pozovemo policiju. Ne mogu...
Rekao sam ti već... - Znam! Ne mogu...
Sami smo na svome. Draga, mi smo sve što Itan ima.
To su bile poslednje reči inspektora Roja za mene.
Zovi brata. Odmah.
Možda su ga već premestili. - Fino, fino!
Idi, idi, idi.
Rob, zdravo. Ne žao mi je. Žao mi je što je tako rano.
Da, znam. Ne. Još ništa, ne. Hm...
Vidi, moraš učiniti nešto za mene, ako možeš.
Ne znam, izgleda kao kuća ili zgrada ili tako nešto.
To je usred ničega. - Nije tako daleko.
Ako krenem dugim putem, mogu ga obići sa leđa.
U redu, vidi, Vilijam O'Konor. Jesi li ikada čuli to ime?
Ne. Ne znam.
U redu, jebi ga.
U redu, poći ću s tobom.
Ne, ne, ne, ne. Ne! Moraš me pustiti.
Ne, ne mogu samo ostati ovde.
Ako mi se nešto dogodi,
biće mu potreban jedan od nas. Ok?
Samo razmisli pre nego što uradiš bilo šta, u redu? Ne radi ništa glupo.
Uh huh. - U redu?
A ako se ne vratite do podneva, pozvaću policiju.
To je to! Ok? To je to, Edi!
Pozovi inspektora Roja.
U redu. Imam Frenkov telefon.
Možda, možda, možda, možda vidiš zvezdu padalicu ili kometu ili tako nešto.
Vov! Tvoja majka je uradila neverovatno istraživanje ovog kampa.
Mislim da sam upravo video mali osmeh.
Do odredišta ćete stići za 300 m.
Do odredišta ćete stići za 200 m.
Do odredišta ćete stići za 100 m.
Stigli ste na odredište.
Okreni se.
Sada je previše opasno. Moram da sačekam. Otići ću za 20', mislim.
Dobro.
Pogledaj me. Potražiti.
Šta... - Pogledaj me. Pogledaj me.
Znaš li ko sam ja? - Ne.
Znaš li zašto sam ovde? - Ne.
Znam ko si ti.
O čemu govoriš? - Imam tvoje slike.
Imam slike tvog auta. - Moj auto?
Izvan Loki kampa. - Šta?
Izvan penjačkog centra u Krianlariču
dve nedelje nakon mog sina.
Znaš li ko sam ja? - Ti si jebeno bolesnik, čoveče.
Znaš li zašto sam ovde? - Grešiš, čoveče! Ovo nije ništa...
Reci mi šta želim da znam!
Ne znam o čemu pričaš, čoveče.
Reci mi šta želim da znam! - Šta u vezi?
Gde mi je jebeni sin?
Pogrešio si, čoveče!
Odjebi me i pusti me... - Reci mi gde mi je jebeni sin!
Ili ću ti ovo proterati kroz tvoja usta, kroz tvoj mozak,
i kroz vrh jebene glave. Razumeš li?
Jebeno ne znam! - Jebem ti!
Šta to radiš, jebote?
Ne radi to, jebote! Napravio si grešku.
Odveži me, pusti me, pa ću reći jebeš sve o ovome, druže, u redu?
Čoveče, šta to radiš?
Čoveče, nemoj to raditi, čoveče! Jebeno ne znam!
Reci mi gde mi je mali dečak. - Jebeno ne znam!
Jebeno, reci mi gde mi je mali. - Jebeno ne znam.
Hoćeš li mi reći gde je moj mali dečak?
Jebeno ne znam...
Koji kurac! - Gde mi je jebeni sin?
Jebeno ne znam, čoveče! Ne zajebavam... Ne, čoveče!
Uzeo si mog jebenog sina? - Ne radi to, jebote!
Spaliću ti jebena stopala. - Ne, ne radi to!
Reci mi odmah! - Jebeno ne znam.
Gde mi je sin, jebote? - Ne znam. - Gde mi je jebeni sin?
Hoćeš li mi reći? - U redu, u redu, u redu!
Reci mi gde je.
On... On...
Šta? Jebeno govori!
Danmor Lodž. - Gde?
Danmor Lodž. Odvodimo ih tamo.
Spuštamo ih tamo, a oni kasnije dolaze po njih.
Ko? - Jebeno ne znam.
Ko? - Kunem se! Kunem se!
Jebeno to ne znam, čoveče! Kunem se...
Ne diram ih, čoveče.
Nisam kao oni! Jebeno nisam kao oni.
Ja nisam takav. Samo ih isporučujem. Ostavim ih i to je jebeno sve.
Ne diraš ih? - Nikad, čoveče. Nikad.
Ko ih dira?
Ne znam, čoveče. Ja samo... fotografišem.
Jebeno...
Fotografišem van škola.
A onda... I onda ih odaberu.
Žao mi je, čoveče.
Ne jebiga, čoveče! Ne!
On bi trebao biti ovde.
Huh?
Trebao je biti ovde pre najmanje 15'!
Onda ga ponovo pozovi.
Vilijame, gde si, jebote? Kasniš!
Hajde. Ispljuni.
Ulazi. Ulazi.
Još uvek se ne javlja.
Sranje! - Ne sviđa mi se ovo.
Policajci su svuda. Svuda su postavili blokade.
Čitavo područje vrvi od policije. Možda su ga uhvatili.
Zaboravi devojku. Uzmimo ono što imamo i bežimo odavde.
Međutim, oni su zaista želeli devojčicu.
Dobro.
Ne ostajemo ovde. Idemo.
Idemo! - Požuri!
Jebati.
Jebi ga!
Stiven! Jebeno je ravna. Kad se to dogodilo?
Mora da je to urađeno na putu, kad smo se vozili ovamo.
Verovatno ekser ili vijak. Oni to mogu učiniti da se sporo ispumpa.
Treba mi 5' da stavim rezervni deo.
Vrati dete unutra. Zvaću te kad završim.
Stiven?
Stiven!
Gde je on, jebote?
Stiven!
Gde su jebeni ključevi? Daj mi jebene ključeve.
Idemo!
Stiven!
Inspektore Roj, ovde Džoan Ričmond. Možete li me pozvati čim dobijete ovo?
Stiven! Jesi li tu?
Jesi li tu?
Stiven!
Šta jebote igraš?
Stiven!
Gde je on, jebote?
Jeste li videli Stivena? - Nije dole?
Imate li ključeve od auta?
Ne, Stiven ih ima. Gde je on, jebote?
Pozovite ga!
Ššš, ššš, ššš...
Stiven, gde si dođavola?
Svuda vas tražimo.
Slušaj me. Taj mali dečak kojeg imaš je moj sin.
Policija je na putu.
Moraš ostaviti dečaka gde je i jednostavno pobeći.
To je tvoja jedina šansa, druže.
Slušaj me, kretenu.
Dolazim po tebe.
Ostani sa dečakom.
Šta ako policija dođe? - Sranje! Uradi ono što sam ti rekao.
Jebem ti!
Hej, čoveče! Hej, čoveče!
Hej, Itane!
Itane, možeš li se probuditi, druže?
Možeš li se probuditi... Možeš li se probuditi?
Ti spavaj.
Edi! - Džoan!
Edi!
Ššš, ššš! Ovuda. Hajde, brzo.
Dobro si? - Da.
Jebem ti!
Prati li nas i dalje?
Ne vidim.
Džoan...
Džoan!
Edi?
Edi! - Edi!
Edi?
Edi!
Sve je u redu! Sve je u redu! To sam ja. Sigurni ste, sigurni ste.
O, bože! Dečak...
Dečak je dobro. Sve je u redu.
Eto ga. Samo budi nežan i preuzmi to levo, onako. Oh, vidiš to tako bob?
Hoćeš da ideš? - Da, hoćeš li ići?
Da naravno. - Hoćeš da probaš? Ok.
Idemo.
Tako je. Idemo, vitalni trenutak, prenos moći.
Uhvati prste u to. - Spreman?
Držite prste na tome! Eto, razumeš, mali čoveče.
Sve je tvoje.
Bravo, Itane.
Bravo, druže.
Da li je dobro?
Ne približavaj ga previše blizu sebi. Želim da zadržim kosu.
Bezobrazna ti stvar...
Vau!
Tako dobro, mali čoveče. Tako dobro.
Ostaviću ti ovo, jer izgleda da znaš šta radiš.
Ti znaš! - Nekako.
To me plaši.
Ne bacaj nam to na glavu!
Vau!
Vov!
Bićete pilot MOD-a pre nego što i znaš.
Gdine Marej!
Hej, druže...
Moraću da krenem.
Hoćemo li da ga spustimo i da se oprostimo?
U redu, u redu.
Volim te, druže.
Kad se vraćaš?
A...
Možda ću biti malo odsutan. - Ok
Ali ja ću se vratiti.
Vratiću se i doći ću, Ok? - Ok.
Ok.
Vidimo se, Džoan. - Vidimo se.
Jesi li dobro? - Da.
Vau!
Razbijanje mreže se ubrzava, znate.
Verujem da će biti još hapšenja.
Biće to velika lista. Kakva sramota.
Ali to bi moglo biti dobro za vas. - Mislite?
Da. Sudija će ovo verovatno uzeti u obzir.
Da, nadam se.
Preveo: suadnovic