Umma.
Åpne døren.
Umma!
Beklager.
Jeg skal aldri rømme igjen, jeg lover.
Jeg... Jeg elsker deg, Umma.
Hvorfor ser du ikke hvor mye du såret meg, Soo-Hyun?
SEKSTEN ÅR SENERE
Én, to, tre.
Hva vil du kalle henne?
Zizi.
Zizi, ok. Ok, én, to, tre, Zizi.
Hei, Zizi.
Hun er så søt.
Æsj, det gjør meg kvalm.
Hva? Dette?
Mamma.
Jeg er ikke ferdig.
Du leser så sakte.
Kom du til delen...?
Mamma?
Hei.
Lynet er for langt unna til å kunne skade deg.
...andre forsøk og ni fra deres egen 35...
MOTORISERTE KJØRETØY INGEN ADGANG
Stillingen...
Her er til de små myke vennene dine.
Kult.
CHRISSYS HONNINGBIER
Her er regnskapet fra forrige kvartal.
Vent til dere ser dette kvartalet.
Jeg prøvde jo å selge honningen på nettet.
Og jeg mente det var bortkastet.
Jeg husker det. Men kanskje det ikke var så bortkastet likevel.
Holder knapt tritt med bestillingene. Blir stadig utsolgt.
Men... Hvordan?
En livsstilsinfluenser skal ha postet om honningen,
og det gikk viralt.
-Jeg vet ikke hva det betyr. -Helt ærlig, Amanda,
så vet jeg heller ikke. Men niesen min prøvde å forklare det.
Jeg vet at jeg kan selge alt du lager.
Og mer til.
-Vil du ha litt juice? -Ja takk.
Bestillingsliste til Danny
Hva er dette?
Vi trenger flere kolonier.
Danny sier at honningen vår er utsolgt på nettet.
Men det er mye mer jobb.
Men det er dette vi gjør, ikke sant?
Det er ikke noe vi to ikke kan takle sammen.
Takk.
Mamma, faktisk tenkte jeg...
Kan du gi den til Danny etter frokost?
Unnskyld meg. Hallo.
Unnskyld?
Jeg forstår deg ikke.
Takk.
Stopp.
Stopp. Ikke kom nærmere.
Slå av bilen. Skru den av.
Soo-Hyun.
Hvem er du?
Kjenner du ikke igjen onkelen din?
Onkel?
Jeg fløy jorden rundt for å treffe deg.
Tilbyr du meg ikke en kopp kaffe?
Slå av bilen.
Vær så snill.
Og telefonen din.
Mobilen min? Hvorfor?
Jeg kan ikke være nær elektrisitet.
Hva?
Hvor er mannen din?
Jeg har ingen mann.
Hvorfor ikke?
Jeg trodde ikke jeg trengte en.
Hei.
Er dette datteren din?
Jeg kjørte forbi henne på vei hit.
Pratet du med henne?
Jeg prøvde.
Men hun forsto ikke koreansk. Hvorfor ikke?
Fordi hun er amerikansk.
Pisspreik.
Du kan aldri skjule hvem du er.
Hva skjer når du nærmer deg?
Elektrisiteten.
Hvor lenge har du levd slik?
Siden datteren min ble født.
Hvorfor er du her?
Moren din er død.
Hun døde for noen måneder siden.
Jeg ville kommet før,
men det var nesten umulig å finne deg.
Du har ikke mobil, epost eller Kakao.
Det verste er
at du kvittet deg med ditt koreanske navn.
Moren og faren din ga deg det navnet.
Det var navnet
moren din ropte ut rett før hun døde.
Med sitt siste åndedrag
prøvde hun få kontakt med deg.
Som om du var der med henne.
Soo-Hyun, er det deg?
Det var sånn hun ropte på deg.
Men...
...du var ikke der, var du?
Legene sa det var et hjerteinfarkt.
Men det var din feil at hun døde.
Hva slags datter forlater sin egen mor?
Hun trengte deg, men du forlot henne.
Akkurat som den ubrukelige faren din forlot henne.
Og hva med meg?
Hvem tok seg av meg?
Barna er forpliktet til å ta seg av foreldrene sine,
både i livet og inn i evigheten.
Men du tok det fra henne.
Og nå er hun fanget i denne verdenen som en gwishin.
Sinnet hennes vil vokse så lenge hun er i boksen.
Det er derfor du må...
Nei.
Kom deg ut av huset mitt.
Hver dag blir smerten til gift, og den siver inn i deg.
Moren din får alltid det hun vil ha.
Du vet hva hun er i stand til.
FÔR OG FORSYNINGER
Der er hun.
Hei, Danny.
Hei, jeg tenkte akkurat på deg.
Kom hit.
Det er venteliste for å kjøpe honningen.
RESTORDRE
-Kult, ikke sant? -Ja.
Kult.
Ok.
Bygger hun flere kuber?
Flott.
Jeg må bestille noe av dette. La meg sjekke lageret.
River, tar du kassen et øyeblikk?
Hvorfor det?
Tror du hun vil rane stedet?
Dette er niesen min.
Hun skal bo hos meg noen uker mens foreldrene er utenbys.
-River, dette er Chris. -Hei.
Hei.
Jeg liker sminken din.
Takk.
Jeg liker fregnene dine.
Skulle ønske jeg hadde dem.
UNIVERSITETET I WEST MESA
Mamma?
Nei. Ikke rør den.
Hvorfor ikke?
Hvor kom den fra?
Vent.
Var noen her tidligere?
Hva har du i ansiktet?
Chris?
Mamma!
Chrissy?
Jeg kommer.
Chris, jeg kommer.
Mamma?
Chrissy.
Chrissy, hvor er du?
Å, gud.
Kjære, svar meg.
Mamma!
Chris?
Soo-Hyun?
Er det deg?
Kom hit.
Mamma.
Du hadde mareritt.
Hei.
Går det bra?
Du oppfører deg litt rart.
Hvor kom dette fra?
Chrissy, jeg stilte deg et spørsmål.
Det var Danny.
Han ga det til meg.
Danny? Hvorfor?
Fordi han er vennen min.
Han er ikke vennen din. Jeg fører regnskapet hans. Han hjelper oss.
Han er din venn også, mamma.
Han er vår eneste venn.
Vil du gå på college?
Nei.
Ikke?
Bra fangst.
Da blir noen av kundene dine glade.
Hva skjer? Sa jeg noe galt?
Vet du,
jeg hadde aldri trodd at jeg skulle bli birøkter.
Jeg er regnskapsfører.
Hva visste jeg om å lage honning?
Men enda viktigere,
jeg hatet bier!
Jeg hatet lyden de lagde.
Den konstante summingen som kryper under huden på deg.
Men så en dag
kom Chrissy hjem med en bok om birøkt
og ble besatt av tanken.
Hun ville så gjerne ha en kube.
Hun ba meg hjelpe med å overtale deg.
Jeg var nervøs i starten, men...
...Chrissy...
...var fryktløs.
Omgitt av bier.
Men hun ble så glad.
Og det gjorde meg glad.
Jeg følte at jeg var en god mor.
Så vi fikk flere og flere kuber.
Det var noe vi skulle gjøre sammen.
Så jeg ble veldig overrasket
da jeg fant collegesøknaden du ga henne.
Jeg ga henne søknaden fordi hun spurte om det.
Du mener nok at jeg ikke har noe med det,
men tror du ikke det kan være bra for henne å gå på college?
Få noen venner, lære å leve på egen hånd?
Beklager.
Du forventet vel ikke at hun skulle bli her for alltid?
UNIVERSITET I WEST MESA
Nei.
Jeg er moren din. Du kan aldri rømme fra meg.
Jeg hater deg.
Skulle ønske du var død.
Selv i døden vil jeg være med deg, Soo Hyun.
Vi startet som én, og vi skal avslutte som én.
PERSONOPPLYSNINGER
PERSONLIG INFORMASJON
Du forventet vel ikke at hun skulle bli her for alltid?
Chris.
Chris?
Soo-Hyun.
Er det deg?
Kan du føle hjertet mitt slå?
Det er fordi du og jeg er én.
Uansett hvor mye du prøver å glemme meg.
Jeg kunne ikke leve uten deg.
Og nå kan jeg ikke dø uten deg.
Ser du hva jeg har blitt?
Se på meg!
Chrissy?
Hvorfor bruker du den?
Beklager, jeg bare prøvde den. Jeg fant den her oppe.
-Ta den av. -Hvorfor?
Hva skjer?
Du har oppført deg...
Jeg er bekymret for deg.
Det går bra.
Hva er i kofferten?
Det går bra, sa jeg.
Ulydige lille jente.
Mamma.
Slipp meg ut.
Åpne døren.
Mamma, slipp meg ut.
Chris?
Mamma?
Chris?
Den er for tung.
Chrissy.
Hva gjorde du der nede?
Går det bra?
Hvem er denne kvinnen?
Si hvem hun er.
Greit.
Ikke snakk til meg.
Men når jeg er borte, har du ingen å holde hemmeligheter for.
Chris.
Noen kom til huset vårt her om dagen.
Med en koffert.
Det var onkelen min.
Han kom hit fra Korea for å fortelle meg at moren min døde.
Bestemor Gloria og bestefar Bill er ikke foreldrene mine.
De er oppdiktede.
Jeg ble oppdratt av moren min.
Min ekte mor.
Hva er oppi den?
Min mors levninger.
Og hennes kjæreste eiendeler.
Er dette henne?
Moren din?
Det er umma.
Umma.
Jeg trodde aldri jeg ville være i samme rom som henne igjen.
Hva annet har du løyet om?
Nei, Chrissy, jeg...
Hva vil du vite?
Var denne hennes?
Det er en hanbok.
Hun lagde den selv.
Hun var stolt av arbeidet sitt.
Hun håpet å videreføre det til meg.
Hva er dette?
Det er en tal.
Det er et arvestykke.
Familiens kvinner har brukt den i generasjoner.
Hvorfor er alt dette her?
Hun sa alltid hun ville ta med sine favoritting til livet etter døden.
Hun etterlot dem nok til seremonien.
Hva slags seremoni?
Noen koreanere tror at livets problemer
er forårsaket av forfedrenes plagede ånder,
så de gir offergaver for å berolige de plagede sjelene.
Er det det du tror?
Jeg er ikke overtroisk.
Det er noe mer her.
Hva er det?
Mamma?
Hva er galt?
Ikke gråt, lille venn.
Her, ta denne.
Hva er det, umma?
Det er jo min gamle spilledåse.
Hvis du spiller den når du er trist, vil den alltid gjøre deg glad.
God morgen.
-Hei. -Hei.
-Å, her. -Nei. Det er dette du betaler meg for.
Er niesen din fortsatt her?
Jeg tenkte på å ha en spillekveld med Chris, om dere vil.
Det kan vel være bra for henne.
Ok.
Skal jeg fikse håret ditt?
Ikke så hardt.
Beklager.
Ti. Gul ti. Gul ti, gul ti, gul ti.
Er det ikke betenkingstid på hver hånd?
Jeg har det.
Rummikub.
-Rummikub. -Ja...
Vil du henge oppe?
Er det?
-Ja. -Virkelig?
-Vil dere ikke spille en runde til? -Nei.
Nei, det går bra. Takk.
Ok.
Kult sted.
Er det en collegesøknad?
Ja.
Jeg visste ikke at man kunne søke på papir.
Livet ditt er så retro.
Har du mobil?
Nei.
Hvordan prater du med vennene dine?
Mamma er vennen min.
Men jeg har andre venner.
Du klemmer X-en i midten,
og du går under for å gå over og så dra den ut.
Bra. Ta den ut.
Bra jobbet.
Sånn.
Klyp denne. Og så denne.
Jeg snakket om deg med ungdommene som henger i butikken.
Hva?
Det er så morsomt.
Hvor teit kan du bli?
De har ikke noe bedre å gjøre enn å sladre om hvorfor du lever sånn.
Det er patetisk.
Er det mobilen din?
Ja.
Ba ikke Danny deg legge den i bilen?
Jo, men...
Skru den av. Mamma kan ikke være i nærheten av strøm.
Hva? Hvorfor ikke?
Hun blir veldig syk.
Ok.
Jeg hadde mobilen med meg hele tiden, og det virket som hun var i orden.
Hva skjer når hun blir syk?
Jeg har ikke drukket øl siden.
Siden før Chris.
Virkelig?
Det er ikke...
Chris kan ikke være drikkekompisen min.
Er det deg?
Kneet mitt har vært forferdelig i det siste.
Å, gud. Jeg holder på å bli som mamma.
Kjenner du hjertet mitt slå?
Amanda, går det bra?
Jeg tror...
Jeg tror noe er galt.
Chris er så grei, vet du.
Snakk med henne.
Jeg ville ikke at du skulle møte henne.
Min far sa hun var så strålende
og så morsom
da de giftet seg i Korea.
Og så kom de til Amerika.
De fries land.
Mulighetenes land.
Jeg tror vi var lykkelige.
Han ble helt betatt av stedet.
Men mamma...
...hun slet.
Alt her føltes fremmed for henne.
Hun var redd hele tiden.
Hun sluttet å forlate huset.
Hun forandret seg.
Jeg husker så mye skriking.
Jeg tror ikke faren min orket mer.
Da han dro, var jeg alt hun hadde.
Så jeg måtte gjøre alt.
Jeg måtte ta imot alt.
Alt sinnet hennes.
Trasset hennes.
Og hennes...
Da jeg ble gravid, ga jeg meg selv et løfte.
Jeg ga deg et løfte.
Jeg vil aldri bli moren min.
Soo-Hyun.
Du er ikke den eneste ulydige jenta i huset.
Jeg vet hvorfor du ikke vil la meg hvile.
Du trenger meg, hun trenger oss.
Vi kan være en god mor sammen.
Hvorfor gjorde du dette?
Gjorde hva?
Dette.
Den er ødelagt.
Jeg må gjøre det igjen.
Det var ikke meg.
Hvem var det da?
Mamma.
Hun er her.
Hva?
Hun gjorde dette med søknaden din.
Hvem?
Umma.
Hun tror du rømmer fra oss.
Ingen vits å prate med deg om du skal oppføre deg sånn.
Hvordan da?
Som ei gal kjerring.
Du.
Hva kalte du meg?
Jeg kalte deg en gal psykopat.
Og vet du hva? Jeg gleder meg til å dra.
Dra?
Vennen, du skal ingen steder.
Du kan ikke tvinge meg til å bli.
Det trenger jeg ikke.
Vennen.
Du klarer ikke å få venner.
Du er for redd.
Jeg inviterte River til spillekvelden for deg.
Hvorfor er du sånn?
Jeg er moren din.
Jeg er den eneste som vil si sannheten.
Og sannheten er...
...at du ikke klarer det.
Greit, dra.
Har du glemt hva som skjedde sist du prøvde å gå på skolen?
Og gangen før det? Eller gangen før det?
Har du glemt hvordan du løp gråtende hjem hver dag?
"Ingen vil leke med meg, mamma. De kaller meg stygge ting."
-Hold kjeft. -Du tryglet om hjemmeundervisning.
Du bønnfalt meg.
Hva gjorde jeg?
Jeg ga deg hjemmeundervisning.
Ville du ha venner?
Jeg var vennen din.
Ville du bygge en biekoloni? Jeg bygde en med mine egne hender.
Alt jeg har gjort siden du ble født, har vært for deg.
For å gjøre deg lykkelig. For å gi deg et hjem.
Et godt og trygt hjem.
Alt dette er for deg.
Tror du alt dette er til meg?
Mener du å bo sånn?
Distansert fra resten av verden, som et par galninger?
Du har vrangforestillinger. Du skjuler noe.
Den gjør deg ikke syk, gjør den vel?
Elektrisiteten.
Hva?
Sykdommen din.
Den er ikke ekte.
Jo, den er ekte.
-Selv om du ikke ser... -Den er ikke det.
Det er bare et påfunn.
Ei sprø fantasi-greie i hodet ditt.
Og det er jævla patetisk.
Du sa at du aldri ville bli moren din.
Men det er bare enda en løgn.
Chris.
Hvor skal du?
Chris?
Ikke dra.
Chris.
Visste du at den ikke var ekte?
Sykdommen hennes?
Elektrisiteten?
Visste du det?
Den er ekte for henne.
Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg gjorde det. Jeg prøvde å få henne til å snakke med noen.
Hun nektet å dra. Hun insisterte...
Hvorfor sa du ikke noe til meg?
Jeg...
Jeg vet ikke. Jeg trodde du visste det.
Selvsagt ikke.
Hvis jeg hadde visst det, ville jeg ha gjort noe med det.
Jeg kjører deg hjem.
Er det dette du vil?
Et siste hvilested?
La meg være i fred nå.
Kaller du det en begravelse?
Jeg skal vise deg begravelse!
Slipp meg inn, Soo-Hyun.
Gå vekk.
Vil du sitte på?
Jeg har noe til deg.
En liten avskjedsgave.
Det er jeg som drar, så det er vel bare en gave.
Hva er dette?
Det er en skoleplanlegger.
Du kan skrive ned lekser, timeplan...
...fester.
De fleste bruker kalenderappen,
men jeg tenker at du ikke er som de fleste.
Du skal gå, ikke sant?
Du må.
Jeg må ingenting.
Sant, men...
...du burde dra.
Ok.
Jeg vet at du tror at folk syns du er rar,
og jeg skal ikke lyve,
du er rar.
Men du tror det er ille å være rar.
Du tror du er den eneste. Men vet du hva? Det er du ikke.
Det er mange andre raringer der ute.
Kule, interessante folk som deg.
Du må bare komme deg ut i verden og finne dem.
Vil du ikke vite hvordan det er?
Hvordan du er et annet sted?
Datteren din viser deg ingen respekt.
Hun trenger en ekte mor.
La meg være moren hennes.
Ha det.
Lykke til.
Mamma?
Er du her?
Hallo?
Umma?
Mamma?
På tide å vise respekt.
Hva er alt dette?
Dette er en jesa.
Vi gjør det for å hedre forfedrene våre.
For å være med dem, så de ikke er alene i etterlivet.
Knel og hedre dem.
Hvorfor?
Du sa at du ikke tror på sånt.
-Gjør det. -Nei.
Din sta, respektløse lille jente.
Du minner meg om moren din.
Hun prøvde også å rømme.
Bort fra hjemmet jeg ga henne.
Vet du hva jeg måtte gjøre når hun ikke adlød meg?
Jeg låste henne inne i et skap
så hun kunne tenke på hvordan hun såret meg.
Umma.
Mamma, du skremmer meg.
Hun var også redd,
for hun kunne ikke se hvor vondt det var hver gang hun rømte.
Hun måtte tro på meg.
Hun måtte forstå at smerten min var ekte.
Vi hadde en gammel lampe. Favorittlampen min.
Med ødelagt ledning.
Jeg fikk henne til å holde den til min smerte ble hennes
og vi kunne føle den sammen.
Men hun lærte aldri.
Du slipper aldri unna.
Chrissy.
Hjelp meg.
Jeg bar deg i livmoren min.
Slipp meg.
Jeg følte all smerten da du rev deg ut av kroppen min.
Men ingenting kan sammenlignes med smerten av å dø alene.
Mamma, det er meg.
Se på meg.
Du sang meg i søvn hver gang jeg hadde mareritt.
Det er sant.
Du lærte meg å sykle, selv om du ikke kunne sykle.
Jeg mente ikke det jeg sa.
Du er ikke henne.
Chris?
Kom deg vekk.
Å, gud.
-Mamma? -Chris?
Å, gud.
Unnskyld, Chris.
Unnskyld.
-Jeg gjorde nesten det hun gjorde mot meg. -Hør på meg.
Hør på meg.
Jeg ante ikke hva du gjennomgikk. Skulle ønske jeg visste det.
Ok.
Ok, vi må dra.
Mamma.
-Chris. -Mamma.
Chris.
-Løp! -Nei!
Det skremmer meg ikke lenger.
Umma.
Vis deg.
Umma, hvorfor er du så trist?
Husker du da du ga meg denne?
Du sa jeg ville bli glad når jeg spilte den.
La meg spille den for deg nå.
Du brydde deg bare om din egen lykke.
Du aner ikke hvor mye jeg har lidd.
Du tar feil, umma.
Jeg vet hva du opplevde.
Du var respektert i Korea.
En talentfull skredder.
Du var lykkelig.
Det ble forventet at du var en god kone.
Så du ga opp alt
og fulgte mannen din til et fremmed land.
Men du kunne ikke språket.
Du kunne ikke be om hjelp.
Jeg vet det ikke var lett.
Soo-Hyun.
Hver dag ba jeg om at jeg fikk se deg,
at vi kunne være sammen igjen.
Men du kom aldri.
Jeg er her nå.
Jeg forstår at livet var fælt for deg.
Men du var fæl mot meg.
Jeg måtte dra.
Og nå må du gjøre det samme.
Jeg er moren din.
Jeg vil alltid være en del av deg.
Men vi kan ikke være sammen slik.
Jeg kan ikke bli værende.
Nei.
Soo-Hyun.
Hvor skal du?
Soo-Hyun. Ikke forlat meg.
Vær så snill!
Umma.
Du skal få din jesa
så du kan finne freden du aldri hadde i livet.
Nå er det på tide at du drar.
Jeg er ferdig med smerten din.
MOR
Klar?
Jeg håper sjelen din finner fred, umma.
Skulle ønske den hadde lommer.
Han er på vei.
Hvor mye pakket du?
Greit, collegejenta.
Er du klar?
Vi ringer når vi er fremme, Amanda.
Undertekst oversatt av: Therese Murberg