Ummo.
Otevři dveře.
Ummo!
Omlouvám se.
Už nikdy nebudu utíkat, slibuju.
Já... tě mám ráda, ummo.
Tak proč nevidíš, jak moc mi ubližuješ, Su-hjon?
O 16 LET POZDĚJI
Raz, dva, tři.
Jak jí budeš říkat?
Zizi.
Zizi, tak jo. Takže raz, dva, tři, Zizi.
Ahoj, Zizi.
Je tak roztomilá.
Fuj, víš, že tohle nesnáším.
Co? Tohle?
Mami.
Ne, ještě jsem neskončila.
Ty čteš tak pomalu.
Už jsi četla to, jak...?
Mami?
Hej.
Blesk je tak daleko, nemůže ti ublížit.
...druhý down and devět z jejich 35...
ZÁKAZ VJEZDU MOTOROVÝCH VOZIDEL
Skóre...
Tak tady máš ty své křupavé kamarády.
Bezva.
VČELY MEDONOSNÉ OD CHRISSY
Výkazy za minulý kvartál.
Počkej, až uvidíš tenhle.
Vzpomínáš, jak jsem chtěl prodávat tvůj med online?
A považoval to za ztrátu času?
Velmi přesně. Ale možná to zase taková ztráta času nebyla.
Sotva stíhám vyřizovat objednávky. Jde na odbyt.
Ale... Jak to?
Nějaký influencer přes životní styl dal asi na web tvůj med
a stal se z toho virál.
Ani nevím, co to znamená.
Abych řekl pravdu, Amando,
Já asi taky ne. Má neteř se mi to snažila vysvětlit, ale...
Jen vím, že teď prodám každou kapku, co vyrobíš.
A ještě víc.
- Chceš trochu džusu? - Jo, moc ráda.
Co nakoupit u Dannyho
Co je to?
Potřebujem víc včelstev.
Danny říká, že náš med se teď na netu prodává.
Ale to je o dost víc práce.
Jo, ale tak to přece děláme, ne?
Není to nic, co bychom spolu nezvládly.
Děkuju.
Vlastně, mami, říkala jsem si...
Odvezeš to po snídani Dannymu?
Prosím vás. Haló.
Prosím?
Nerozumím vám.
Děkuju. Děkuju.
Stát.
Stát. Nepřibližujte se.
Vypněte motor. Vypněte to.
Su-hjon.
Kdo jste?
Nepoznáváš svého strýce?
Strýčku?
Letím sem za tebou přes půl světa.
To mě ani nepozveš na kávu?
Vypni motor.
Prosím.
A telefon.
Můj mobil? Proč?
Nesmím být v blízkosti elektřiny.
Cože?
Kde máš manžela?
Nemám manžela.
Proč ne?
Myslím, že ho nepotřebuju.
Podívejme.
To je tvá dcera?
Jela kolem mě na kole.
Mluvil jsi s ní?
Snažil jsem se.
Ale neuměla ani slovo korejsky. Proč ne?
Protože je Američanka.
Blbost.
Nikdy neskryješ, kdo jsi.
Co se stane, když se k ní přiblížíš?
K elektřině?
Jak dlouho už takhle žiješ?
Co se mi narodila dcera.
Řekni mi, prosím, proč jsi tu.
Tvá matka zemřela.
Před pár měsíci.
Přijel bych dřív,
ale najít tě bylo skoro nemožné.
Nemáš mobil, žádný e-mail, internet.
Nejhorší je,
že ses zbavila korejského jména.
To jméno ti dali máma s tátou.
Bylo to jméno,
které tvá matka volala před smrtí.
Oslovila tě
svým posledním dechem.
Jako bys stála vedle ní.
Su-hjon, jsi to ty?
Takhle na tebe zavolala.
Jenže...
tys tam nebyla, je to tak?
Podle doktorů to byl infarkt.
Ale já vím, že za její smrt můžeš ty.
Co je to za dceru, když opustí vlastní matku?
Potřebovala tě a tys odjela.
Opustilas ji jako tvůj neužitečný otec.
A co já?
Kdo se staral o mě?
Dítě má vůči svým rodičům závazky,
jak v životě, tak i na věčnosti.
Jenže tys jí to upřela.
A teď je lapená v tomhle světě jako küsin.
Dokud bude uvězněná v téhle bedně, její hněv poroste.
Proto musíš...
Ne.
Vypadni z mého domu.
Každý den se její bolest přemění v jed a přenese se do tebe.
Tvoje máma vždycky dostane, co chce.
Víš, čeho je schopná.
KRMIVO A ZÁSOBY
Hele, koukněte na ni.
Ahoj, Danny.
Čau, zrovna jsem na tebe myslel.
Pojď sem.
Čekací listina na nákup medu.
PŘEDOBJEDNÁVKY
- Super, co? - Jo.
Super.
Tak ukaž.
Staví další úly?
Bezva.
Něco možná budu muset objednat. Podívám se, co tu máme.
River, pohlídáš na chvilku krám?
Proč?
Myslíš, že to tam vykrade?
To je má neteř,
pár dní tu bude se mnou, než se jí vrátí rodiče.
- River, to je Chris. - Ahoj.
Ahoj.
Hezký make-up.
Díky.
Líbí se mi tvoje pihy.
Taky bych je chtěla.
UNIVERZITA WEST MESA
Mami?
Ne, nesahej na to.
Proč?
Kde se to tu vzalo?
Počkej.
Byl tu předtím někdo?
Co to máš na tváři?
Chris?
Mami!
Chrissy?
Už jdu.
Chris, už jdu.
Mami?
Chrissy.
Chrissy, kdepak jsi?
Bože.
Zlato, ozvi se.
Mami!
Chris?
Su-hjon?
Jsi to ty?
Pojď sem.
Mami.
Něco ošklivého se ti zdálo.
Ahoj.
Jsi v pořádku?
Chováš se trochu divně.
Kde se to tu vzalo?
Chrissy, na něco jsem se ptala.
To Danny.
Dal mi to.
Danny? Proč?
Je to můj kamarád.
Není tvůj kamarád. Dělám mu účetnictví. Platím mu za pomoc.
Je to i tvůj kamarád, mami.
Je to náš jediný kamarád.
Takže chceš jít na vysokou?
Ne.
Ne?
No ne, pěkná hromada.
Pár tvých zákazníků bude mít radost.
Co se děje? Řekl jsem něco špatně?
Víš,
nikdy v životě by mě nenapadlo, že budu včelařit.
Jsem přece účetní.
Co jsem věděla o výrobě medu?
Ale zejména
jsem nesnášela včely.
Ten zvuk, co vydávají.
To neustálé bzučení, co se ti zaryje pod kůži.
Jenže jednoho dne
přišla Chrissy domů s knížkou o včelaření
a začala tou myšlenkou být posedlá.
Hrozně chtěla mít svůj úl.
Požádala mě, abych jí pomohl tě přesvědčit.
Nejdřív jsem byla nervózní, ale...
Chrissy...
se toho nebála.
Včely byly všude kolem ní.
Jenže jí to dělalo takovou radost.
A to zas dělalo radost mně.
Měla jsem pocit, že jsem dobrá matka.
Tak jsme přidávaly další úly.
Bylo to něco, co jsme pořád musely dělat spolu.
Proto jsem byla opravdu překvapená,
když jsem objevila tu přihlášku na vysokou, cos jí dal.
Hele, tu přihlášku jsem jí dal, ale protože mě o ni požádala.
Asi si myslíš, že mi do toho nic není,
ale nemyslíš, že jít na vysokou jí může prospět?
Najde si kamarády, naučí se tak trochu žít sama...
Tak promiň.
Nečekalas, že tu zůstane navždy, že ne?
UNIVERZITA WEST MESA
Ne.
Jsem tvá matka. Přede mnou nikdy neutečeš!
Nenávidím tě.
Kéž bys umřela.
- I po smrti budu s tebou, Su- - Hjon.
Začaly jsme jako jedna a jako jedna i skončíme.
PRVNÍ ROČNÍK OSOBNÍ DATA
OSOBNÍ INFORMACE
Nečekalas, že tu zůstane navždy, že ne?
WILLIAMSOVÁ
Chris.
Chris?
Su-hjon.
Jsi to ty?
Cítíš, jak mi tluče srdce?
Protože ty a já jsme jedno.
Nezáleží na tom, jak moc na mě chceš zapomenout.
Nedokázala jsem bez tebe žít.
A teď bez tebe nemůžu doopravdy umřít.
Vidíš, co se ze mě stalo?
Podívej se na mě!
Chrissy?
Proč to máš na sobě?
Promiň, chtěla jsem si to zkusit. Našla jsem to tady.
- Sundej to. - Proč?
Co se děje?
Chovala ses tak...
Jen o tebe mám starost.
Nic mi není.
Co je v tom kufru?
Říkám, že mi nic není.
Neposlušná holčičko.
Mami.
Pusť mě ven, prosím.
Otevři dveře.
Mami, pusť mě ven.
Chris?
Mami?
Chris?
Jsou moc těžké.
Chrissy.
Cos tam dole dělala?
Jsi v pořádku?
Kdo je ta žena?
Řekni mi, kdo to je.
Fajn.
Tak se mnou nemluv.
Ale až odejdu, nebudeš už to mít před kým tajit.
Chris.
Nedávno u nás doma někdo byl.
S kufříkem.
Byl to můj strýc.
Přijel z Koreje, aby mi řekl, že mi zemřela matka.
Babička Gloria a děda Bill nejsou mí skuteční rodiče.
Vymyslela jsem si je.
Vychovala mě má matka.
Má skutečná matka.
Co je uvnitř?
Matčiny ostatky.
A její nejcennější věci.
To je ona?
Tvoje máma?
To je moje umma.
Umma.
Nikdy mě nenapadlo, že s ní zase budu v jedné místnosti.
V čem mi ještě lžeš?
Ne, Chrissy, já...
Co chceš vědět?
To bylo její?
Říká se tomu hanbok.
Ušila ho sama.
Byla na svou práci moc pyšná.
Doufala, že mi ho předá.
Co je to?
To je tal.
Rodinné dědictví.
Ženy v naší rodině ho nosí po generace.
Proč to tu všechno je?
Vždycky říkala, že si vezme své oblíbené věci na onen svět.
Asi je připravila na obřad.
Jaký obřad?
Někteří Korejci věří, že životní útrapy
působí trýzněné duše jejich předků,
proto přinášejí obětiny, aby si ty utrápené duše usmířili.
Ty tomu věříš?
Nevěřím na pověry.
Je tu ještě něco.
Co je to?
Mami?
Co se děje?
Neplač, maličká.
Chci, aby sis vzala tohle.
Co to je, ummo?
Je to má stará hrací skříňka.
Když si s ní budeš hrát, zbavíš se smutku a budeš šťastná.
Dobré ráno.
- Ahoj. - Ahoj.
- Pozor, tady. - Neboj, zvládnu to. Za to mi platíš.
Pořád je tu tvá neteř?
Napadlo mě udělat si s Chris večer plný her, kdybyste se chtěli přidat.
Myslela jsem, že by jí to prospělo.
Dobře.
Mám ti učesat vlasy?
Netahej tak.
Promiň.
Deset. Žlutá desítka. Žlutá deset, žlutá deset, žlutá deset.
Není na vyložení nějaký časový limit?
Myslím, že to mám.
Rummikub.
- Rummikub. - Jo.
Nechceš jít nahoru?
Vážně?
- Jo. - Fakt?
- Nechcete si dát další kolo? - Ne.
Ne, ani ne. Díky.
Tak jo.
Moc hezký.
To je přihláška na vysokou?
Jo.
Netušila jsem, že se dá hlásit i papírem.
Máš tak retro život.
Máš vůbec telefon?
Ne.
A jak se bavíš s kamarádama?
Máma je moje kamarádka.
Ale mám i jiné kamarády.
Uprostřed to stiskneš do křížku
a půjdeš dolů a nahoru a pak to vytáhneš.
Hezký. Tahej.
Dobrá práce.
Takhle.
Stiskni tohle. A pak tohle.
Mluvila jsem o tobě s děckama, co se občas objeví v krámě.
Cože?
To je fakt legrační.
Jak může být někdo tak zoufalej?
Nemají nic lepšího na práci než řešit, proč takhle žiješ.
Jsou to chudáci.
To je tvůj mobil?
Jo.
Danny ti neřek, ať ho necháš v autě?
To jo, ale...
Musíš to vypnout. Máma nesmí být blízko elektřiny.
Co? Proč ne?
Udělá se jí fakt blbě.
Dobře.
Ale měla jsem ho u sebe celou dobu
a tvá máma vypadala v pohodě.
Jak to vypadá, když se jí udělá zle?
Kruci, neměla jsem pivo už...
Co jsem otěhotněla.
Vážně?
No, znáš to...
S Chris přece jen tak popíjet nemůžu.
To jsi ty?
Poslední dobou mě hrozně bolí koleno.
Bože. Jako by se ze mě postupně stávala má matka.
Cítíš, jak mi tluče srdce?
Amando, není ti nic?
Asi...
Asi je něco špatně.
Chris je moc hodná holka.
Prostě s ní promluv.
Nechtěl jsem, abys ji poznala.
Můj otec říkal, že byla tak veselá
a vtipná,
když se tehdy v Koreji brali.
A pak přijeli do Ameriky.
Do svobodné země.
Země příležitostí.
Asi jsme byli šťastní.
On si to tu naprosto zamiloval.
Jenže moje máma...
se tu trápila.
Všechno tu pro ni bylo cizí.
Pořád se bála.
Přestala vycházet z domu.
Změnila se.
Vzpomínám, jak hrozně křičela.
Táta už to asi nemohl snést.
Když odešel, zůstala jsem jí jen já.
Všechno to padlo na mě.
Musela jsem to všechno snášet.
Všechen její vztek.
Její zášť.
A její...
Když jsem otěhotněla, dala jsem si slib.
Dala jsem tobě slib.
Nikdy nebudu jako má matka.
Su-hjon.
Nejsi jediná neposlušná holka v tomhle domě.
Vím, proč mě nechceš uložit k odpočinku.
Potřebuješ mě, ona nás potřebuje.
Můžeme být společně dobrou matkou.
Proč jsi to udělala?
Co?
Tohle.
Je zničená.
Musím ji vyplnit znovu.
To jsem nebyla já.
Když ne ty, tak kdo?
Mami.
Je tady.
Cože?
To ona ti zničila tu přihlášku.
Kdo?
Umma.
Myslí si, že od nás utíkáš.
Jestli se budeš takhle chovat, nemá smysl s tebou mluvit.
Jak takhle?
Jako psychopatka.
Hej.
Jak jsi mi to řekla?
Nazvala jsem tě psychopatkou.
A víš co?
Těším se, až odjedu.
Odjedeš?
Zlato, nikam neodjedeš.
Nedonutíš mě, abych zůstala.
Ani nemusím.
Zlatíčko.
Ani si neumíš najít kamarády.
Máš strach.
River jsem na herní večer musela pozvat já.
Proč se takhle chováš?
Jsem tvá matka.
Jsem jediná, kdo ti řekne pravdu.
A pravdou je...
že to nezvládneš.
Fajn, běž si.
Zapomínáš, co se stalo, když jsi naposledy chtěla do školy?
Anebo předtím? Anebo ještě předtím?
Zapomínáš, jak jsi každý den utíkala s pláčem domů?
„Mami, nikdo si se mnou nechce hrát. Nadávají mi.“
- Sklapni. - Prosilas mě, abych tě učila doma.
Přemlouvalas mě.
A co jsem udělala?
Učila jsem tě doma.
Chtělas kamarády?
Já byla tvá kamarádka.
Chtělas vybudovat včelstvo? Udělala jsem to vlastníma rukama.
Všechno, co od tvého narození dělám, je pro tebe.
Abys byla šťastná. Abych ti dala domov.
Dobrý domov. Bezpečný domov.
Tohle všechno je kvůli tobě.
Myslíš, že tohle všechno je kvůli mně?
Tenhle život?
Odřízlas nás od zbytku světa, jako totální magory.
Máš halucinace.
Něco přede mnou skrýváš.
Ve skutečnosti ti neubližuje, že ne?
Elektřina.
Cože?
Ta tvá nemoc.
Není skutečná.
Ano, je.
- Jen proto, že to nevidíš... - Není.
Jen sis to vymyslela.
Je to nějaká pomatenost, neexistující věc, co máš v hlavě.
A je to fakt trapný.
Říkalas, že se nikdy nestaneš svou matkou.
Ale to je jen další lež.
Chris.
Chris, kam jedeš?
Chris?
Chris, neodcházej.
Chris.
Věděls, že to není doopravdy?
Její nemoc?
Elektřina?
Věděls to?
Pro ni je to skutečné.
Proč jsi nic neřekl?
Řekl. Tolikrát jsem jí říkal, aby se nechala vyšetřit.
Ale ona nechtěla. Opakovala, že...
Ne, proč jsi mně nic neřekl?
Já...
Nevím. Myslel jsem, že to víš.
Jasně, že jsem to nevěděla.
Kdybych to věděla, něco bych s tím udělala.
Počkej, odvezu tě domů.
Tak tohle chceš?
Místo posledního odpočinku?
A teď mi dej pokoj.
Tomuhle říkáš pohřeb?
Já ti ukážu, co je pohřeb.
Pusť mě dovnitř, Su-hjon.
Jdi pryč.
Chceš svízt?
Něco pro tebe mám.
Menší dárek na rozloučenou.
I když vlastně odcházím já, takže je to jen dárek, ale i tak...
Co je to?
Je to školní plánovač.
Můžeš si tam psát všechny úkoly, rozvrh...
párty.
Většina lidí používá aplikaci kalendář,
ale myslím, že ty nejsi jako většina lidí.
Pojedeš tam, ne?
Musíš.
Nemusím nic.
To je pravda, ale...
měla bys.
Hele.
Vím, že si myslíš, že tě lidi považujou za divnou,
a nebudu ti lhát,
jsi divná.
Myslíš si ale, že podivínství je špatný.
Myslíš, že jsi jediná. Ale víš co? Nejsi.
Divných lidí je po světě hromada.
Jsou bezva a zajímavý jako ty.
Stačí, když vyrazíš do světa a najdeš je.
Copak ho nechceš poznat?
Zjistit, jak si v něm poradíš?
Dcera ti neprojevuje žádný respekt.
Potřebuje opravdovou matku.
Nech mě být její matkou.
Ahoj.
Hodně štěstí.
Mami?
Jsi tady?
Haló?
Ummo?
Mami?
Je čas vzdát jí úctu.
Co to všechno je?
Tohle je džesa.
Dělá se za účelem uctění předků.
Abychom byli s nimi a oni nezůstali na onom světě sami.
Poklekni a projev úctu.
Proč?
Říkalas, že na tohle nevěříš.
- Udělej to. - Ne.
Ty tvrdohlavá a drzá holko.
Připomínáš mi tvou matku.
Taky se pokusila utéct.
Pryč z domu, který jsem jí dala.
Víš, co jsem musela udělat, když mě neposlechla?
Zamknout ji ve skříni,
aby mohla přemýšlet, jak moc mi ublížila.
Ummo. Ummo.
Mami, děsíš mě.
Taky měla strach,
protože neviděla, jak moc mi každý její útěk ublížil.
Chtěla jsem, aby mi věřila.
Potřebovala pochopit, že moje bolest je skutečná.
Měly jsme starou lampu. Byla moje oblíbená.
Byl v ní zlomený drát.
Tak ho musela držet,
dokud se má bolest nestala její
a cítily jsme ji spolu.
Ale nikdy se nepoučila.
Nikdy neunikneš.
Chrissy.
Pomoz mi.
Nosila jsem tě v lůně.
Slez ze mě.
Cítila jsem všechnu bolest, když jsi mi trhala tělo.
Ale nic se nevyrovná bolesti umírání v osamění.
Mami, to jsem já.
Podívej se na mě.
Uspávalas mě zpěvem, když jsem měla noční můry.
Je to pravda.
Naučilas mě jezdit na kole, i když jsi to neuměla.
Nemyslela jsem to vážně.
Ty nejsi ona.
Chris?
Nech mě. Nech mě.
Bože. Bože. Bože.
- Mami? - Chris?
Bože.
Je mi to moc líto, Chris.
Omlouvám se.
Málem jsem ti udělala to samé, co ona mně.
Poslouchej mě.
Netušila jsem, čím si procházíš.
Kéž bych to věděla.
Dobře.
Dobře, musíme jít.
Mami.
- Chris. - Mami.
Chris.
- Utíkej! - Ne!
Už z toho nemám strach.
Ummo.
Ukaž se.
Ummo, proč jsi tak smutná?
Pamatuješ, jak jsi mi dala tohle?
Říkalas, že když to bude hrát, budu šťastná.
Já ti to teď pustím.
Vždycky ti záleželo jen na tvém vlastním štěstí.
Nemáš tušení, jak moc jsem trpěla.
Mýlíš se, ummo.
Vím, čím sis prošla.
V Koreji si tě vážili.
Bylas nadaná švadlena.
Bylas spokojená.
Čekalo se od tebe, že budeš dobrou ženou.
Proto ses všeho vzdala
a následovala manžela do ciziny.
Ale neznalas jazyk.
Nemohla sis říct o pomoc.
Vím, že to nebylo snadné.
Su-hjon.
Denně jsem se modlila, abych tě viděla,
abychom mohly být zase spolu.
Ale nikdy jsi nepřišla.
Teď jsem tady.
Chápu, že život byl k tobě krutý.
Ale tys byla krutá ke mně.
Musela jsem odejít.
A ty teď musíš udělat totéž.
Jsem tvoje matka.
Vždy budu tvou součástí.
Ale takhle spolu být nemůžeme.
Nemohu zůstat.
Ne.
Su-hjon.
Kam jdeš?
Su-hjon. Neopouštěj mě.
Prosím!
Ummo.
Odsloužím za tebe džesu,
abys našla klid, který jsi v životě nepoznala.
A teď je čas, abys šla.
Už na sebe nebudu brát tvou bolest.
MATKA
Připravena?
Doufám, že tvoje duše najde mír, ummo.
Škoda, že to nemá kapsy.
Už jede.
Kolik toho máš?
Tak co, vysokoškolačko?
Připravená?
Až tam budeme, zavoláme ti, Amando.
Překlad titulků: Petr Miklica