Umma.
Otvori vrata.
Umma!
Oprosti.
Više nikad neću pobjeći. Obećavam.
Volim te, umma.
Zašto onda ne vidiš koliko si me povrijedila, Soo-Hyun?
16 GODINA POSLIJE
Jedan, dva, tri.
Kako je želiš nazvati?
Zizi.
Zizi, dobro. Jedan, dva, tri, Zizi.
Bok, Zizi.
Tako je slatka.
Fuj, znaš da mi se to gadi.
Što? Ovo?
Mama!
Ne, nisam gotova.
Tako sporo čitaš.
Jesi li došla do dijela kad...
Mama?
Hej.
Munje su predaleko, ne mogu ti nauditi.
...do druge i devet sa njihovih 35...
UPOZORENJE ZABRANJENO ZA MOTORNA VOZILA
Rezultat...
Hej, za tvoje male, pahuljaste prijatelje.
Slatko.
CHRISSYNE PČELE
Podaci o zadnjem tromjesečju.
Čekaj dok vidiš ovo tromjesečje.
Sjećaš se kako sam pokušao tvoj med prodati preko interneta?
Sjećaš se kako sam to smatrala gubitkom vremena?
Jasno. Ali to možda ipak nije bio gubitak vremena.
Jedva stižem ispuniti narudžbe. Sve se prodaje.
Ali kako?
Neki je influencer objavio nešto o tvom medu
i objava je postala viralna.
Ništa te ne razumijem.
Da budem iskren, Amanda,
ni ja to ne shvaćam. Nećakinja mi je pokušala objasniti, ali...
Ali znam da mogu prodati svaku kap koju proizvedeš.
I više od toga.
Jesi li za sok? -Da, molim te.
NARUDŽBA ZA DANNYJA
Što je ovo?
Trebamo još kolonija.
Danny kaže da se med rasprodaje na internetu.
To je mnogo više posla.
Da, ali mi se time bavimo, zar ne?
Nas dvije skupa to sigurno možemo riješiti.
Hvala.
Zapravo, mama, mislila sam...
Odnesi to Dannyju nakon doručka.
Oprostite. Zdravo.
Molim?
Ne razumijem vas.
Hvala.
Stanite.
Stanite! Ne približavajte se!
Isključite motor. Isključite ga!
Soo-Hyun.
Tko ste vi?
Zar ne prepoznaješ svog ujaka?
Ujače?
Preletio sam pola svijeta da te vidim.
Nećeš mi ponuditi kavu?
Isključi motor.
Molim te.
I mobitel.
Mobitel? Zašto?
Ne smijem biti blizu struje.
Što?
Gdje ti je suprug?
Nemam ga.
Zašto?
Ne trebam ga.
Hej.
Ovo ti je kći?
Prošao sam pokraj nje na putu ovamo.
Razgovarali ste? -Pokušao sam.
Ali nije razumjela ni riječ korejskoga. Zašto?
Jer je Amerikanka.
Glupost.
Ne skrivaj svoje podrijetlo.
Što se dogodi ako joj se približiš?
Struji.
Koliko dugo ovako živiš?
Od kćerina rođenja.
Reci mi zašto si ovdje.
Majka ti je umrla.
Prije nekoliko mjeseci.
Došao bih prije,
ali jedva sam te pronašao.
Nemaš mobitel, e-poštu, Kakao.
A što je najgore,
odbacila si svoje korejsko ime.
Majka i otac dali su ti to ime.
To je ime
tvoja majka zazivala prije smrti.
Posljednjim je dahom
tražila tebe.
Kao da stojiš pokraj nje.
Soo-Hyun, jesi li to ti?
Tako te dozivala.
Ali...
Ti nisi bila ondje.
Liječnici su rekli da je doživjela srčani udar.
Ali znam da si ti kriva za njezinu smrt.
Kakva kći napusti vlastitu majku?
Trebala te, no ti si je ostavila.
Poput svog beskorisnog oca.
A ja?
Tko se brinuo za mene?
Djeca imaju obaveze prema roditeljima,
i u životu, i dovijeka.
Ali ti si joj to uskratila.
I sad je zarobljena u ovome svijetu kao gwishin.
Njezin će bijes rasti sve dok bude u ovoj kutiji.
Zato ti moraš...
Ne!
Odlazi iz moje kuće.
Svakog će se dana njezina bol pretvarati u otrov i kapati u tebe.
Tvoja majka uvijek dobije što želi.
Znaš za što je sposobna.
HRANA I NAMIRNICE
Eno je.
Bok, Danny.
Baš sam mislio na tebe.
Dođi.
Imam listu čekanja za tvoj med.
NARUČENO
Sjajno, zar ne? -Da.
Sjajno.
Dobro.
Gradi još košnica?
Super.
Možda ću nešto morati naručiti. Provjerit ću što imamo.
River, pripazi nakratko na blagajnu.
Zašto?
Misliš da će nešto ukrasti?
Ovo je moja nećakinja
koja će biti kod mene nekoliko tjedana dok su joj roditelji na putu.
River, ovo je Chris. -Bok.
Bok.
Sviđa mi se tvoja šminka.
Hvala.
Jako mi se sviđaju tvoje pjege.
Da ih barem ja imam.
SVEUČILIŠTE WEST MESA
Mama?
Ne! Ne diraj.
Zašto?
Odakle je to stiglo?
Čekaj.
Je li netko ranije bio ovdje?
Što ti je to na licu?
Chris.
Mama!
Chrissy?
Dolazim!
Chris, dolazim!
Mama?
Chrissy.
Chrissy!
Chrissy, gdje si?
O, Bože.
Odgovori mi, dušo.
Mama!
Chris?
Soo-Hyun?
Jesi li to ti?
Dođi.
Mama.
Ružno si sanjala.
Hej.
Jesi li dobro?
Čudno se ponašaš.
Odakle ti ovo?
Chrissy, pitala sam te nešto.
Od Dannyja.
On mi ih je dao.
Danny? Zašto?
Jer mi je prijatelj.
Nije ti prijatelj. Ja mu vodim knjige, i plaćam mu da nam pomogne.
I tvoj je prijatelj, mama.
On nam je jedini prijatelj.
Želiš ići na fakultet?
Ne.
Ne?
Lijepa pošiljka.
Mušterije će biti doista sretne.
Što je? Nešto sam pogrešno rekao?
Znaš...
Nikad nisam mislila da ću se baviti pčelarstvom.
Ja sam računovotkinja.
Što sam znala o proizvodnji meda?
Ali što je još gore...
Mrzila sam pčele.
Mrzila sam zvuk koji proizvode.
Neprestano zujanje koje ti se zavuče pod kožu.
No onda jednoga dana,
Chrissy je došla kući s knjigom o pčelarstvu,
i postala je posve opsjednuta tom idejom.
Htjela je imati košnicu.
Zamolila me da joj pomognem da te nagovori.
Isprva sam bila živčana, ali...
Chrissy...
Bila je neustrašiva.
Okružena svim tim pčelama.
To ju je činilo sretnom.
A to je činilo mene sretnom.
Osjećala sam se kao dobra majka.
Pa smo gradile još košnica.
To smo trebale raditi zajedno.
Zato sam se iznenadila
kad sam doznala da si joj dao prijavnicu za fakultet.
Slušaj, dao sam joj prijavnicu, ali zato što me zamolila.
Vjerojatno misliš da me se to ne tiče,
ali zar ne misliš da bi fakultet bio dobar za nju?
Steći će prijatelje, naučiti sama živjeti.
Oprosti.
Nisi doista mislila da će zauvijek ostati ovdje?
SVEUČILIŠTE WEST MESA
Ne. Ne!
Ja sam ti majka. Nikad ne možeš pobjeći od mene.
Mrzim te.
Da si barem mrtva!
I u smrti ću biti s tobom, Soo-Hyun.
Započele smo kao jedno, tako ćemo i okončati.
PRVA GODINA
OSOBNI PODACI
Nisi doista mislila da će zauvijek ostati ovdje?
Chris.
Chris?
Soo-Hyun.
Jesi li to ti?
Osjećaš li otkucaje mog srca?
To je zato što smo ti i ja jedno.
Bez obzira na to koliko me pokušavaš zaboraviti.
Nisam mogla živjeti bez tebe.
A sad ne mogu umrijeti bez tebe.
Vidiš li što sam postala?
Pogledaj me!
Chrissy?
Zašto to nosiš?
Oprosti, samo sam je isprobavala. Našla sam je ovdje.
Svuci je. -Zašto?
Što se događa?
Ponašaš se...
Zabrinuta sam za tebe.
Dobro sam.
Što je u kovčegu?
Rekla sam da sam dobro.
Neposlušna djevojčica.
Mama!
Pusti me van, molim te!
Otvori vrata!
Mama, pusti me van!
Chris?
Mama?
Chris? -Preteška su.
Chrissy!
Što si radila ondje?
Jesi li dobro?
Tko je ova žena?
Reci mi tko je.
U redu.
Nemoj razgovarati.
Ali kad odem, nećeš imati od koga čuvati tajne.
Chris.
Netko je neki dan bio kod nas.
S kovčegom.
Taj muškarac moj je ujak.
Došao je iz Koreje da mi kaže za majčinu smrt.
Baka Gloria i djed Bill nisu mi pravi roditelji.
Izmislila sam ih.
Odgojila me majka.
Prava majka.
Što je unutra?
Ostaci moje majke.
I njezine najdragocjenije stvari.
Je li to ona?
Tvoja majka?
To je moja umma.
Umma.
Nisam mislila da ću ikad više biti u istoj prostoriji s njom.
Što si mi još lagala?
Ne, Chrissy, ja...
Što te zanima?
Je li ovo bilo njezino?
To je hanbok.
Sama ga je napravila.
Ponosila se svojim radom.
Nadala se da ću se i ja time baviti.
Što je ovo?
Tal.
Obiteljsko naslijeđe.
Žene u našoj obitelji nose ga već naraštajima.
Zašto su sve te stvari ovdje?
Vjerojatno je najdraže stvari htjela ponijeti u zagrobni život.
Vjerojatno ih je ostavila radi obreda.
Kakvog obreda?
Neki Korejci vjeruju da životne nedaće uzrokuju iscrpljene duše predaka,
pa prinose žrtve kako bi umirili njihove izmučene duše.
I ti u to vjeruješ?
Nisam praznovjerna.
Ovdje je još nešto.
Što je to?
Mama?
Što nije u redu?
Ne plači, malena.
Izvoli, želim da ovo imaš.
Što je to, umma?
Moja stara glazbena kutijica.
Kad si tužna, ona će te uvijek usrećiti.
Dobro jutro.
Hej. -Bok.
Čekaj. -Ne, ja ću. Za to mi plaćaš.
Je li ti nećakinja još ovdje?
Večeras ćemo Chris i ja igrati društvene igre, možda nam se želite pridružiti.
To će biti dobro za nju.
U redu.
Želiš li da ti napravim frizuru?
Ne tako čvrsto.
Oprosti.
Desetka. Žuta desetka. Žuta desetka, žuta desetka...
Postoji li vremensko ograničenje?
Mislim da ga imam.
Rummikub.
-Da...
Idemo se gore družiti?
Je li tako?
Da. -Doista?
Ne želiš više igrati? -Ne.
Ne bih, hvala.
Dobro.
Fora soba.
Je li to prijava za fakultet?
Da.
Nisam znala da se prijava može predati na papiru.
Tvoj je život baš starinski.
Imaš li mobitel?
Nemam.
Kako razgovaraš s prijateljima?
Mama mi je prijateljica.
Ali imam i druge prijatelje.
Primiš X po sredini,
onda ideš ispod i preko, pa izvučeš.
Lijepo. Izvadi je.
Bravo.
Ovako.
Primi ovako. Pa ovako.
Razgovarala sam o tebi s djecom koja se druže ispred trgovine.
Što?
Mislim da je baš smiješno.
Koliko čovjek može biti jadan?
Oni nemaju pametnija posla nego tračati tebe zbog ovakvog života.
Baš bijedno.
To je tvoj mobitel?
Jest.
Danny ti nije rekao da ga ostaviš u autu?
Jest, ali...
Moraš ga isključiti. Mama ne smije biti blizu struje.
Što? Zašto?
Razboljet će se.
Dobro.
Cijelo sam ga vrijeme imala i mama ti je djelovala posve dobro.
Što se događa kad se razboli?
Sranje, nisam pila pivo od...
Od prije Chrisina rođenja.
Doista?
Mislim...
Znaš, ne mogu piti skupa sa Chris.
Ti proizvodiš taj zvuk?
Koljeno me ubija u zadnje vrijeme.
Bože. Čujem kako se pretvaram u svoju majku.
Osjećaš li otkucaje mog srca?
Amanda, jesi li dobro?
Mislim...
Mislim da nešto nije u redu.
Chris je doista dobro dijete.
Samo razgovaraj s njom.
Nisam htjela da je upoznaš.
Moj je otac govorio da zrači,
i da je zabavna,
kad su se vjenčali u Koreji.
A onda su došli u Ameriku.
Zemlju slobodnih.
Zemlju prilika.
Mislim da smo bili sretni.
Bio je posve opčinjen ovim mjestom.
Ali mama...
Ona se mučila.
Ovdje joj je sve bilo strano.
Neprestano se bojala.
Prestala je izlaziti iz kuće.
Promijenila se.
Sjećam se puno vrištanja.
Mislim da tata to više nije mogao podnositi.
Nakon što je otišao, imala je samo mene.
Ja sam morala sve raditi.
Morala sam sve podnositi.
Sav njezin bijes.
Njezin prkos.
I nju...
Kad sam ostala trudna, sama sam sebi nešto obećala.
Tebi sam nešto obećala.
Da nikad neću postati kao moja majka.
Soo-Hyun.
Nisi jedina neposlušna djevojka u ovoj kući.
Znam zašto mi ne daš mira.
Trebaš me, ona nas treba.
Zajedno možemo biti dobra majka.
Zašto si to učinila?
Što?
Ovo.
Uništena je.
Sad je moram iznova ispunjavati.
Nisam to učinila.
Ako nisi ti, tko je?
Mama.
Ona je ovdje.
Što?
Ona je to učinila s tvojom prijavom.
Tko?
Umma.
Misli da bježiš od nas.
Razgovor s tobom nema smisla ako ćeš se tako ponašati.
Kako se ponašam?
Poput luđakinje.
Hej!
Kako si me to nazvala?
Nazvala sam te luđakinjom.
I znaš što?
Jedva čekam da odem.
Da odeš?
Dušo, ne ideš ti nikamo.
Ne možeš me prisiliti da ostanem.
Ni ne moram.
Dušo, dušo...
Ne možeš čak ni steći prijatelje.
Previše se bojiš.
Morala sam pozvati River da se druži s tobom.
Zašto se tako ponašaš?
Ja sam ti majka.
Ja sam jedina koja će ti reći istinu.
A istina je...
Ti to ne možeš.
Dobro, idi.
Zar si zaboravila što je bilo prošli put kad si pokušala ići u školu?
I prije toga? I još jednom prije toga?
Zar si zaboravila kako si svaki dan dolazila kući u suzama?
"Mama, nitko se ne želi igrati sa mnom. Zovu me ružnim imenima."
Začepi! -Preklinjala si me da učiš kod kuće.
Molila si me.
I što sam učinila?
Obučavala sam te kod kuće.
Htjela si prijatelje?
Ja sam ti bila prijateljica.
Htjela si koloniju pčela? Ja sam ti je sagradila svojim rukama.
Sve što sam radila otkad si se rodila bilo je za tebe.
Da te usrećim. Da ti pružim dom.
Dobar dom. Siguran dom.
Sve je ovo za tebe.
Misliš da je sve ovo za mene?
Ovakav život?
Izoliranost od ostatka svijeta poput potpunih čudaka?
Haluciniraš!
Kriješ nešto.
Zapravo ti ne smeta, zar ne?
Struja.
Što?
Tvoja bolest.
Ne postoji.
Da, postoji.
Samo zato što je ne vidiš... -Ne postoji.
Izmislila si je.
To je samo neka mahnita, umišljena stvar u tvojoj glavi.
I to je jebeno jadno!
Rekla si da nikad nećeš postati poput majke.
Ali to je samo još jedna laž.
Chris.
Chris, kamo ideš?
Chris?
Chris, ne idi.
Chris.
Jesi li znao da nije stvarna?
Njezina bolest.
Ono sa strujom.
Jesi li znao?
Njoj je stvarna.
Zašto nisi ništa rekao?
Jesam. Mnogo sam je puta pokušao nagovoriti da posjeti nekoga.
Ali odbijala je. Inzistirala je...
Ne. Zašto nisi meni rekao?
Ja...
Ne znam. Mislio sam da znaš.
Naravno da nisam znala.
Da sam znala, nešto bih poduzela.
Čekaj, odvest ću te kući.
To želiš?
Posljednje počivalište?
A sad me ostavi na miru!
To nazivaš sahranom?
Pokazat ću ti što je sahrana.
Pusti me unutra, Soo-Hyun.
Odlazi!
Želiš prijevoz?
Imam nešto za tebe.
Mali oproštajni dar.
Zapravo ja odlazim, pa je ovo samo običan dar, ali svejedno...
Što je to?
Rokovnik za fakultet.
Možeš zapisati zadaće, raspored...
Zabave.
Većina ljudi koristi aplikaciju,
ali ti nisi kao većina, pa...
Ideš, zar ne?
Moraš otići.
Ne moram ništa.
Istina, ali...
Trebala bi.
Dobro.
Znam kako misliš da te ljudi smatraju čudnom,
i neću ti lagati.
Čudna si.
Ali ti misliš da je to loše.
Misliš da si jedina. Ali znaš što? Nisi.
Postoje još gomile čudnih.
Fora, zanimljivih ljudi poput tebe.
Samo moraš otići u svijet i naći ih.
Zar ne želiš znati kako je to?
Kakva bi ti bila negdje drugdje?
Kći ti ne pokazuje poštovanje.
Treba pravu majku.
Dopusti da joj ja budem majka.
Bok.
Sretno!
Mama?
Jesi li ovdje?
Jesi li tu?
Umma?
Mama?
Vrijeme je da iskažemo poštovanje.
Što je sve ovo?
Ovo je jesa.
Tako odajemo počast precima.
Da budemo s njima, da u zagrobnom životu ne budu sami.
Klekni i iskaži poštovanje.
Zašto?
Rekla si da ne vjeruješ u ovo.
Učini to. -Neću.
Tvrdoglava djevojčice, bez imalo poštovanja.
Podsjećaš me na svoju majku.
I ona je pokušala pobjeći.
Iz doma koji sam joj pružila.
Znaš li što sam morala učiniti kad me nije poslušala?
Morala sam je zaključati u ormar da promisli o tome kako me povrijedila.
Umma. Umma!
Mama, plašiš me.
I ona se bojala,
jer nije vidjela koliko sam patila svaki put kad je pobjegla.
Trebalo mi je njezino povjerenje.
Trebala je shvatiti da je moja bol stvarna.
Imali smo staru svjetiljku. Ta mi je bila najdraža.
S potrganom žicom.
Morala ju je držati
sve dok moja bol nije postala njezina,
pa smo je obje osjećale.
Ali nikad nije naučila.
Bijeg nije moguć.
Chrissy.
Pomozi mi!
Nosila sam te u svojoj utrobi.
Miči se s mene.
Osjećala sam bol dok si se probijala iz mog tijela.
Ali ništa se ne može usporediti s boli kad umireš sama.
Mama, to sam ja.
Pogledaj me.
Uspavljivala si me pjesmom svaki put kad sam ružno sanjala.
Istina je.
Naučila si me kako voziti bicikl, iako ga ti ne znaš voziti.
Nisam mislila to što sam rekla.
Ti nisi ona.
Chris?
Miči se. Miči se.
Bože. O, Bože.
Mama? -Chris?
O, Bože.
Oprosti, Chris.
Oprosti.
Umalo sam ti učinila isto što i ona meni.
Slušaj me. Slušaj me.
Nisam znala što si proživjela.
Da barem jesam.
Dobro.
Moramo krenuti.
Mama.
Mama!
Chris! -Mama!
Chris!
Bježi! -Ne!
To me više ne plaši.
Umma.
Pokaži se.
Umma, zašto si tako tužna?
Sjećaš li se kad si mi ovo dala?
Rekla si da će me usrećiti svaki put kad je budem slušala.
Poslušaj je sad.
Uvijek ti je bila važna samo vlastita sreća.
Ne znaš koliko sam patila.
Griješiš, umma.
Znam što si proživjela.
U Koreji su te poštovali.
Bila si nadarena krojačica.
Bila si sretna.
Očekivalo se da budeš dobra supruga.
Zato si se svega odrekla,
i slijedila muža u stranu zemlju.
Ali nisi znala jezik.
Nisi mogla zatražiti pomoć.
Znam da nije bilo lako.
Soo-Hyun.
Svaki sam se dan molila da te vidim,
da opet budemo zajedno.
Ali nisi došla.
Sad sam ovdje.
Shvaćam da je život prema tebi bio okrutan.
Ali ti si bila okrutna prema meni.
Morala sam otići.
A sad i ti to moraš učiniti.
Ja sam ti majka.
Zauvijek ću biti dio tebe.
Ali ne možemo ovako biti zajedno.
Ne mogu ostati.
Ne.
Soo-Hyun.
Kamo ideš?
Soo-Hyun. Ne ostavljaj me!
Molim te!
Umma.
Dat ću ti tvoju jesu,
kako bi pronašla mir koji u životu nisi imala.
Sad je vrijeme da odeš.
Dosta mi je prihvaćanja tvoje boli.
MAJKA
Spremna?
Nadam se da će ti duša pronaći mir, umma.
Da barem ima džepove.
Krenuo je.
Koliko si to stvari spakirala?
U redu, studentice.
Spremna?
Nazvat ćemo te kad stignemo, Amanda.
Prijevod titlova: Daria Šantel