ERŞAN KUNERİS KINODEBUT
La oss filme her til en forandring.
Jeg vil sende kyss til alle Erşan Kuneri-fans der ute,
samt til skuespillerne som ga filmene mine liv igjen.
Godt jobbet, barn. Jeg elsker arbeidet deres. Kyss til dere alle.
Herr Erşan, vil du spille i en ny film eller TV-serie?
-Vil jeg det? -Vil du ikke?
Jeg ville vært veldig god, ikke la alderen lure dere. Men ingen TV-serier.
-Hvorfor ikke? -For mye stirring.
-Og jeg har det bra økonomisk. -Det er flott.
-Jeg ville kjedet meg. -Akkurat.
Ok. Vil dere høre hva en fan skrev på baksiden av et postkort?
Ja visst.
"Herr Erşan, jeg elsker alle filmene dine", skriver han.
Og legger til: "Du er en jævel." Hørte dere det?
Sånn er publikummet mitt. Fanbasen min. "Du er en jævel."
Så spør han: "Hvem stjal du Sukkerpasjaen fra?"
Hvem stjal jeg den fra? Hvem ville jeg stjele fra?
Jeg stjeler selvsagt fra de beste. Dere vet vel hva Picasso sa?
"En sann kunstner stjeler fra de beste." Det gjorde jeg med Sukkerpasjaen.
THE LIFE AND MOVIES OF ERŞAN KUNERİ
En pels i denne varmen?
Jeg ventet så lenge. Jeg får gladelig heteslag.
-Det er ekte kjærlighet. -Den var på salg. Hvordan går det?
Fantastisk, Mami. Dette er scenen hvor herr Muhsin blir løslatt fra fengsel.
Han går bak scenen, og Ali Nazik sier til ham:
"Min gode mann, jeg måtte redde mitt eget skinn."
Og hva svarer herr Muhsin? "Hvordan funket det for deg?"
Da åpnes slusene. Dette er helt nytt, Mami.
Ganske imponerende. Et godt manus. Du har virkelig overgått deg selv, hva?
Det handler om følelsene som oppsummerer de årene,
og ikke bare det forsvunne Beyoğlu, men også verdiene som døde med distriktet…
Velkommen, Yavuz.
Fahriye Abla var virkelig spektakulær. Jeg beundrer alt arbeidet du la i den.
-Te? -Nei. Jeg blir ikke.
Erşan, var du på Galatasaray bad forrige tirsdag?
Ja.
Jeg glemte en mappe i garderoben. Et manus ved navn Muhsin Bey.
Muhsin Bey?
Det er så leit. Det var mitt eneste eksemplar.
Jeg lette overalt, men fant det ikke. Folk så at du dro med en mappe, dog.
Yavuz, du skjønner, mappen min var…
ALİ NAZİK
…Ali Nazik.
Jeg skal drepe deg. Det er mitt storverk. Få det!
Hør her, Yavuz.
Jeg leste manuset ditt og ble forelsket i det.
Jeg ble blendet av min kjærlighet for film.
Derfor tok jeg det.
Dette er kjærlighet, Yavuz. Hva lever vi for om ikke kjærlighet?
Fin replikk. Jeg tilgir deg. Jeg skal bruke den i en av filmene mine.
Bare bruk den, kompis. Får jeg til gjengjeld stjele noen ting fra Tosun Paşa?
Du er virkelig innstilt på å ikke gjøre jobben selv.
-Vel, ja. -Jeg ville dødd om dette gikk tapt.
Siden du fant manuset, har du min velsignelse til å stjele fra Tosun Paşa.
Takk. Forresten, har du sett de nye gutta?
Uğur og Necati, komikerduoen. Uğur er perfekt i rollen som Ali Nazik.
Du bør bruke ham.
Ikke ennå. Vi får se. Kanskje. Forhåpentligvis. Vi får prøve.
-Folk i bransjen bør støtte hverandre. -Jeg visste at noe rart foregikk.
Du har lurt meg hele uken. Beyoğlu? Tapte verdier?
-Din drittsekk. -For guds skyld!
Yavuz taklet det godt. Beyoğlu har ikke gått tapt, men menneskelighet.
Jeg finner meg ikke i klagingen din.
-Tülay, skaff meg manuset til Tosun Paşa. -Hvordan da?
Se filmen og skriv ned alt. Vi trenger en leken melodi.
Som den. Han ba meg jo stjele fra Tosun Paşa.
For guds skyld…
Şekerpare, Tosun Paşa… Sukkerpasjaen!
La oss få manuset først.
KUNERİ FILMMONTASJE INDUSTRIER AS
Necati!
Necati.
-Necati, hvor er jentene? -I stua.
Hvorfor er vi så uheldige? Vi var så nærme å være i sikkerhet.
Gi meg diamanten. Jeg vil ta en titt.
Hør her, din tosk. Hvis jeg ser deg drikke denne faenskapen mens de er her,
skal jeg binde deg mellom to minareter som et banner!
-Forstått? -Forstått. Ikke én slurk, jeg lover.
Nartane! Nurtane! Yektane!
SUKKERPASJAEN
Hei, İkrah.
-Hell litt av det her. Akkurat her. -Hva sa han nå nettopp?
Hva sa han? Hva var det?
-Nezaket. -Jeg ordner det. Slapp av.
Hør nøye etter, jenter.
Jeg måtte ta en rask avgjørelse. Jeg kunne ikke svare negativt på telegrammet.
Er det sånn vi skal snakke?
Ja. Vi må være oppmerksomme på hvordan vi oppfører oss og snakker.
Vi må ikke bli avslørt.
Sukkerpasjaen kommer hit. Assistenten, herr Şuğnu, også.
De skal tilbringe helgen her. Bare to dager.
Jeg har ikke fått laget en kopi ennå, men den originale diamanten er her.
Når vi har kopien for hånden, bytter vi den ut med originalen og drar.
Du sa han vil gifte seg med en av døtrene dine. Hvem av oss?
Skrev han det ikke i telegrammet?
Nei, men det spiller vel ingen rolle?
Bedre å være føre var.
Nettopp. Kanskje det er meg, men jeg må se om jeg liker ham.
Ikke vær dumme. Dere er døtrene mine. Vi sier bare nei og ber ham stikke.
Ber Sukkerpasjaen stikke? Og så drar han bare?
Ja, så drar han bare. Hvorfor skulle han ikke det?
Jeg vet ikke helt, far. Han eier visstnok hele Egypt og har kjøpt halve Üsküdar.
Så rart. Hvorfor vil noen ha en hel by? Jeg skjønner det ikke.
Og hvorfor bryr vi oss? La oss være snille og sjenerøse verter og sende dem vekk, ok?
-Kirkor… -Ikke bruk navnet mitt, tulling.
De er her.
La meg ta imot pasjaen. Jeg skal gi ham en soldatvelkomst.
-Hvor er sverdet? Soldatvelkomst! -Stopp!
-Bekir! -En skikkelig velkomst.
-Bekir, sønn. Stopp. -Vent litt. Bare se på meg.
-Rolig. -Han er en pasja!
Stopp, for pokker!
-La meg gjøre det. -Stopp, sønn.
Stopp!
Din jævla drittsekk.
Gi akt!
-Vi kom hit fort, hva? -Ja.
Gleden er på vår side. Jeg heter Agah. Til tjeneste.
God dag. Takk for at vi fikk komme.
-Bare hyggelig, min herre. -Kjøpte du virkelig halve Üsküdar, kompis?
Han er ikke vel bevart, min herre. Dette er sønnen min, Necati.
-Velkommen, Deres Eksellense. -For en lømmel. Gud velsigne ham.
Herr Agahs sønn ser akkurat som deg, herr Şuğnu.
Hva behager?
-Bare tuller. -Pasjaen er kjent for det.
-Han har full timeplan. Skal vi? -Selvsagt.
Huset ser rått ut.
Det er noen problemer med taket, men snekkeren kommer neste uke.
Vi har bare litt økonomiske problemer.
-Nei, det er rått på en god måte. Fint. -Etter deg, Deres Eksellense.
Slutt!
Herr Agah, veiene er overfylte.
Vi kom bare så tidlig fordi pasjaen satt i vognen.
Vi galopperte gjennom nødfilen. Det ville vært umulig uten signallyset.
Jeg får aldri sove når noen andre styrer. Jeg holder alltid ett øye åpent.
-Takk, vennen min. -Deres Eksellense.
Dette er min datter, Yektane.
Jeg er ydmyk.
Husk herr assistent.
Jeg dropper kaffen. Jeg smaker gjerne på godsakene dine, dog.
Jeg tjenestegjorde på Krim.
Hvor var du stasjonert?
I messen.
-Å ja? -Ja.
Jeg også!
-Å ja? -Pasjaens vitser er jammen nyanserte.
-Assistenten er ikke så verst heller. -Vi må bare komme oss trygt gjennom det.
Dusten sa han ville smake på godsakene mine. For en frekkhet!
Jeg lurer på hvor mye du logret til ham.
Herr Agah, du vet hvorfor vi er her, så hvordan vil du gjøre dette?
Vi tenkte å bli i helgen. Hvordan skal du innkvartere pasjaen?
Necati, la oss forberede det store gjesterommet til Hans Eksellense.
For assistenten bør det lille ved siden…
Vi må bo i samme rom. Av sikkerhetsgrunner.
Hvis noen kødder med dere to, skal jeg faen meg grisebanke dem.
Bekir, hva med litt frisk luft?
Necati, ta med Bekir ut.
Kom igjen.
-Svigersønnen din, hva? -Ja. Skulle ønske vi hadde en bedre.
Vi er her for å oppfylle det ønsket. Det finnes bedre alternativer.
Du er for snill.
-Og bagasjen deres? -Vi har ingen.
Hans Eksellense tok bare med en liten veske.
Han sier han ikke trenger en stor siden han bare har ett antrekk.
Du skjønner, herr Agah, jeg tar bare denne med meg på reise.
La meg vise deg. Bare tannbørsten og uniformen min. Det er alt jeg trenger.
Greit. Jeg forstår.
-Sa du at du hadde tre døtre? -Jeg har fire.
-Tre av dem er single. -Jeg bare spør.
-Vær så god, Deres Eksellense. -Dette ser bra ut.
Vi kommer ned når vi har tisset og bæsjet.
-Ja. -Greit. Ha meg unnskyldt.
Takk, herr Agah.
Jøye meg. Jøye, jøye meg.
Kompis. Jenta var pen, ikke sant?
-Messen på Krim? Seriøst, kompis? -Jeg bare tullet.
-Hvorfor avvek du fra manuset? -Hva er galt med improvisasjon?
Fyren er skarp. Vi har bare to dager, Apti. Slutt å leke.
Hva skulle du si for å få ham til å vise diamanten?
-Jeg har den i lomma. -Bare gjenta det.
Vent litt.
"La oss få den vurdert. Jeg vil gi min fremtidige kone en gave av samme verdi."
Det står der, men jeg kan også kalle Agah et rasshøl helt til slutt.
Slutt å tulle, kompis. Bare si det som står der.
Du vet, jenta er smellvakker. Kanskje vi bør ta henne med oss.
Jentene er virkelig pene. Har du sett øynene til den der?
-Hvilken? -De er vakre. Jeg viser deg dem.
Men det er ikke rom for følelser i vår bransje. Flørt, men aldri forelsk deg.
Hør her. Når diamanten er vår, kan vi få hvilken jente vi vil.
-Kan vi kjøpe halve Üsküdar da? -Halve? Vi kjøper hele.
Hva med om jeg på et tidspunkt ber deg komme og så fiker til deg?
-Hvis du må. -Flott. Jeg skal huske det.
-La oss bæsje. -Jeg må ikke bæsje.
Kirkor, jeg tror dette vil gå til helvete.
Vær tålmodig, vennen. Vi kan ikke bare forlate alt og stikke.
Bekir, hør her, din kødd.
Jeg ba deg unngå bli full. Du ødelegger hele planen, din idiot!
Kirkor, det er snart over. Vær forsiktig, sjef.
Necati, dra til Şişhane. Finn gullsmeden Ara og spør om steinen vår er klar.
Ok. Jeg drar snart.
Pasjaen virket litt naiv. Jeg tror jeg kan få dem til å dra i kveld, etter middagen.
Hva haster, ahparig? Ser du ikke hvor opprømte jentene er?
Et medlem av gjengen vår kan bli en pasjas kone. Hvem vet?
Du bare finner på ting, søster.
Slutt å tulle, jenter. Vi tar diamanten og drar.
Hva snakker dere om?
Dere blir dronninger når vi har diamanten. Hvorfor ta en pasja?
Jeg liker pasjaen.
Vi er omringet av akrobater, sangere og musikere.
En pasja som venn hadde vært bra. Beklager, men du tar feil her, Kirkor.
Hold kjeft, din fyllik.
Vi må stikke før den ekte Agah og familien hans kommer for å tilbringe helgen her.
Jeg er Kirkor Papatyan av Galata, og jeg skal gjennomføre denne vaudevillen.
Dermed basta.
Dere har virkelig ikke spart på noe. Alt ser fantastisk ut, herr Agah.
Lammeskanken er fra Balıkesir-regionen. Dyret spiste bare timian.
Jøss. Veldig bra, min herre.
Sorbé, min herre?
Jeg mener, herr Agah,
nå som vi har bedømt hverandre, skal vi virkelig drikke sorbé?
Jeg henter vin med en gang.
Bekir, gi Hans Eksellense et glass vin.
Så lenge man ikke drikker for mye, hva?
-Klart. -Ja.
Pasjaen er glad i å drikke.
Deres Eksellense. Det er Merlot. Verdt å dø for.
-Jeg kan lukte det. -Her, herr assistent.
Far, kan vi ta en liten prat?
-Selvsagt. Er det greit, Deres Eksellense? -Ja visst.
Hva er det?
Sjef, han sier det er umulig å skille den fra ekte vare.
Jøss.
Sa Ara det? Han er så selvsikker? Det skal jeg huske.
-Få se. -De ser helt like ut, jeg lover.
Ser man det. Jævelen er en ekte kunstner.
-Det er en nøyaktig kopi. Velsigne ham. -Få se, Kirkor. De ser helt like ut.
Seriøst. Få se. Han klarte det virkelig.
Noen folk er så talentfulle. Dette er den ekte, hva?
-Det stemmer. -Vent litt. Slutt med det.
-Så denne er den ekte, hva? -Nei, det er den jeg tok med.
-Da er dette den ekte. Her. -Nei…
-Jeg tok med kopien. -Ro deg ned.
-Behold den så de ikke blandes. -Hvilken er den ekte?
Denne?
-Sjef… -Her, da.
-Behold den så de ikke blir forvekslet. -Din fulle idiot.
Hvorfor blandet du dem? Hvordan skal jeg se det?
-Er det denne? -Hva? Gi meg den.
-Ikke bland dem. -Gi meg den!
-Herr Agah? -Herr Şuğnu?
Middagen blir kald.
Vi må bare finne ut av noe. Jeg kommer straks.
Kan du vise oss diamanten Okseøyet etter middagen så vi kan nyte dens skjønnhet?
Hans Eksellense har mast om å få se den helt siden vi dro.
Vi polerer den med fløyel og kommer straks.
Gjør det.
-Her. Poler den fint med fløyel. -Greit.
-Jeg tror ikke den trenger polering. -Selvsagt trenger den ikke det.
Den trenger ikke polering, jævla fyllik.
-Hvordan skal jeg vite hvilken det er nå? -Du vet det allerede. Det er den.
Jeg er litt av en fantast, min herre. Du har kanskje ikke hørt det,
men Moderlandet eller Silistra skal settes opp igjen. Vil du se det?
Jeg tipper Silistra vinner 2-0.
Akkurat. Hva med deg?
Har du hørt om den nye fotballklubben? Den er vel 15 dager gammel nå?
-Fenerbahçe. -Fra Kadıköy.
Ja. Jeg holder med den.
De vet hvordan de skal gjøre fansen nervøs.
Vi så en av kampene deres på stadionet. Selv om vi ledet, så…
Sånn er det å støtte Fenerbahçe. Spenningen er alltid stor.
-De får kanskje en ny trener. -Favorittkomponisten din?
Lapsekili Tayfur.
-Jeg og. -Tayfur.
-Tayfur er noe for seg selv. -Han er på et annet nivå.
Favorittromanen min er Recaizade Mahmud Ekrems Araba Sevdası.
Vel… Jeg mener, kom igjen!
Han er en ung mann. Selvsagt vil han ha en vogn.
-Det er ingen stor sak. -Ingenting å skrive bok om.
-Men folk hausset den opp. -Ja.
Takk, Şuğnu.
Uansett, Agah, få se diamanten så vi kan feire den.
-Selvsagt. -Kom igjen.
Han har spurt om det.
Deres Eksellense, her er vårt berømte arvestykke, Okseøyet.
Jeg vil gjerne si noen ord om verdien.
Ingen gullsmed så langt har klart å vurdere den, min herre.
-Er den verdt like mye som halve Üsküdar? -Den er verdt mye mer.
Er det sant? Jøss. Hva med Bağlarbaşı?
Bağlarbaşı, Hekimbaşı, Çavuşbaşı, alle sammen.
-Jeg bør legge den vekk. -Hvorfor slikt hastverk, Agah?
-Agah, ser jeg ut som en tyv? -Selvsagt ikke, Deres Eksellense.
-Så gi meg den. -Jeg ville aldri kalle deg tyv.
-La meg holde den! -Min herre…
-Ro deg ned. -La meg stryke den!
-Ikke forhast deg. -Pasjaens vitser er nyanserte.
Så dette er Okseøyet. Måtte den bringe eieren sin lykke.
Ja. Kan jeg få den tilbake, min herre?
-Får jeg ta en titt også? -Ja visst.
Den er forbløffende, Deres Eksellense.
Rett og slett vakker.
-Agah. -Ja, Deres Eksellense?
Vær så god, min herre.
-Ikke sant? -Jentene er så pene.
Takk.
De er faen meg store skjønnheter.
-Kom nærmere. -Ja?
Vil du kalle meg svigersønn?
-Du gjør meg ydmyk. -Vil du det?
-Du er så vittig, Deres Eksellense. -Ro deg litt ned.
Vil Hans Eksellense ha litt sorbé?
Sorbé? Ja, jeg kan trenge litt sorbé.
Jeg er så dritings, Dilaver.
-Det går bra. Alt er i orden. -Herr assistent.
Vil du at jeg skal spille en melodi?
-Selvsagt. Men jeg må på do. Unnskyld meg. -Helt i orden.
Jeg må sjekke sorbeen.
Jeg kan drikke dette hele tiden.
La oss dra herfra.
-De kan ha blandet sammen diamantene. -Hvordan da?
Nezaket.
-Badet er den veien. -Takk, frue.
Det er ute med oss. Vi kan ikke dra i kveld.
-Diamantene ble blandet sammen. -Bekir nevnte det.
-Har vi en oud? Jeg trenger en. -Hvordan skal jeg vite det? Let oppe.
-Jeg må sammenligne de to steinene. -Vi kan snakke sammen i kveld.
-Jeg sverger… -Slutt!
Er det en rytter jeg ser?
Spør ham om han er fra Bagdad
Jeg er hodestups forelsket igjen Jeg skjelver over hele kroppen
Jeg forelsker meg på nytt…
-Hør her, dere to. -Sjef, hva skal vi gjøre med disse gutta?
Barn, planen om å bytte ut steinen med den falske har endret seg.
Så snart de legger seg, tar vi begge steinene og stikker.
Assistenten byttet om på steinene. Det er tre steiner nå. Vi kan ikke dra!
-Helvete! -Å nei!
Tre steiner? Hvordan vet vi hvilken som er hvilken?
Dette er for mye selv for en vaudeville.
-Hva skjer? -Vi kan ikke dra.
Hvorfor har du steinen? Gi meg den.
Jeg er hodestups forelsket igjen Jeg skjelver over hele kroppen
Jeg forelsker meg på nytt
Jeg er hodestups forelsket igjen Jeg skjelver over hele kroppen
Stopp, alle sammen! Slutt å spille!
-Deres Eksellense… -Jeg snakker. Gi meg et øyeblikk.
-Deres Eksellense. -Yektane.
Du er verdt mer enn noen diamant.
Jeg ville gitt avkall på halve Üsküdar for deg!
-Kom, assistent! -Det går bra.
-Jeg gir herved opp Üsküdar! -Du gjør henne opprørt. Vær så snill.
Hva med å gi broren hennes en del av Sütlüce også, Deres Eksellense?
-Hvem pokker er du? -Vær så snill. Jeg er Necati.
-Necati? Å. -Deres Eksellense.
-Jeg beklager på hans vegne. -Hvorfor sa du ikke det før?
-Herr Agah… Han gjorde ingenting. -Vær forsiktig.
-Sitt. -Jeg vet det. Jeg kysset ham.
Det går bra.
-Vent! -La oss ta ham med til sengs.
Alle er invitert til forlovelsesfesten i morgen!
-Alle må komme, ellers… -Selvsagt.
-Jeg sa ellers! -Det går bra.
-Beklager. -Ingen fare.
-La oss få pasjaen i seng. -Selvsagt.
-Vær så snill. -Du må legge deg.
Jeg mente ikke å gjøre noen opprørt.
-Jeg er forelsket. Forelsket. -Hør her. Du knuser mitt hjerte.
-Gjør jeg? -Vær så snill. Damene er også opprørt.
-Beklager, dere. -Kom igjen.
-Det går bra. -Beklager.
-Så jeg gjør deg opprørt? -Jeg er ganske opprørt, ja.
-Beklager. -Du knuser faktisk mitt hjerte.
-Sånn, ja. -Og vi gjorde dem brydd.
-Jeg beklager. -Ingen fare, Deres Eksellense.
-Vi legger oss. -Du har vært en flott vert.
-La oss få deg til sengs. -Vent litt. Vent!
-Men… -Vent!
-Du… -Bare hør på meg.
La meg… Du tror du får være nedlatende bare fordi jeg har problemer med å snakke?
-Drittsekk! -Men… Rolig.
Det går bra. Få alt ut.
Jeg ble så full. Jeg burde ikke ha blandet vin og raki, og jeg drakk altfor fort.
Var rakien hjemmelaget?
Håper den gjør deg blind, kødd!
Fikk du tak i steinen?
Ja, men vi kan ikke dra. De byttet ut steinene.
Hva? Hvem?
I morgen skal jeg si at jeg er den ekte Sukkerpasjaen
og at jeg byttet plass med min assistent. Husk å bytte roller da.
Aldri i livet. Jeg forblir pasjaen!
Så du kan drite på teppet?
Jeg gir blanke. Jeg øvde på rollen som pasja, ikke assistent.
Øvde, du liksom!
Gi meg steinen. Få se den.
-Den er borte. -Hva mener du?
-Den er borte! -Du hadde én jævla jobb.
Dette er min plan. Jeg kalles Dilaver av Ahırkapı. Ikke bli kjepphøy.
Gjør som jeg sier.
Ikke gjør meg sint.
Her, vennen.
-Hvor er den? -Hold den.
Takk. Hør her. Jeg tror den jævelen Kirkor oppholder oss, men jeg vet ikke hvorfor.
Vi kunne tatt diamanten og dratt, men han måtte komplisere ting.
Her.
Jeg har avslørt assistenten. Han er Dilaver av Ahırkapı.
Idioten med ham er ikke Sukkerpasjaen, men jeg vet ikke hvem han er.
Her. Det var denne han tok ved bordet. Jeg aner ikke om det er den ekte.
Vi kan ta den og dra, men da er narrespillet forgjeves.
Jenter!
-Er dere fortsatt våkne? -Vi visste ikke hva vi skulle gjøre.
-Sover alle? -Ja, det gjør de.
Jeg fikk Ara til å åpne butikken.
Se her. Dette er den vi hadde.
-Og dette er den som skaper hodebry. -Bra. Begge ser bra ut.
Vi tar de to andre fra Kirkor og stikker.
-Godt jobbet, kjære. -Hva kalte du meg?
Unnskyld. Jeg prøvde bare å øke intrigene.
-Si at du tullet. -Jeg tullet. Det var bare en vits.
Men det finnes en stein til. Den jævla assistenten byttet om på dem.
Det er fem steiner i huset, og vi vet bare at disse to er falske.
Er det sant?
Fy faen.
Dilaver? Hva er det som foregår?
Jeg skal spise frokost. Du skal fortelle dem at du er herr Şuğnu, assistenten.
-Og du skal lystre hvis jeg ber om noe. -Ikke tving meg til å avsløre deg.
Jeg har planlagt alt dette nøye. Hvis du ødelegger det, kveler jeg deg.
Om du vil ha din andel, må du spille assistenten!
Dilaver!
Deres Eksellense? Hva er det som foregår?
Fahriye, hvordan klarte vi å rote det til? Vi har virkelig driti på draget.
-Vi skulle bare ta diamanten og dra! -Greit. Gi meg den du har.
Jeg tok denne fra Kirkor i går kveld. La oss sammenligne dem.
-Man ser ikke forskjell. Er det denne? -Bare gi den til meg.
De stjal min. Jeg har den ikke.
God morgen.
God morgen, herr assistent…
Herr assistent, uniformen…
Jeg er Vahap Talha, også kjent som Sukkerpasjaen.
Vi har lurt dere. Det er en slags tradisjon.
Vi byttet plass for å bli bedre kjent med familien og av sikkerhetsgrunner,
og så jeg kunne lære jentene å kjenne i smug.
Så fint. Hvordan skal jeg si dette…
Jeg er Nurettin Sadri, og det virker som du tar meg for å være landsbyidioten.
Jeg er faktisk Sukkerpasjaen.
Her er skjøtet til halve Üsküdar.
-Herlighet! Er det ekte? -Selvsagt.
Herr assistent!
Herr Şuğnu!
Han drakk litt for mye. Han sover nok fortsatt.
God morgen.
-God morgen. -Men… Far?
Sønn, Hans Eksellense har spøkt med oss.
Jeg sa ikke spøk.
Jeg sa det var en tradisjon, som stykket med assistenten og hushjelpen.
Jeg visste det. Holdningen, storheten… La meg kysse din hånd, min herre.
-Det trengs ikke. -La meg.
Din gale gutt.
Frokosten er servert. Etter deg.
Noen bør hente assistenten min. Han er sikkert sulten.
-Skal bli. -Etter deg.
-Hode? -Absolutt.
-God morgen, søster. -Morn.
God morgen. Jeg skal bare se til assistenten.
Herr assistent?
Her. En nøyaktig kopi.
Tusen takk. Her.
Klokken er verdifull. Skaff meg pengene innen en uke eller glem at den finnes.
Greit, jeg skal gjøre mitt beste. Du klarte det virkelig.
Den ser helt lik ut. Helt lik.
Som du kanskje har sett for deg, lever jeg et vanskelig liv.
Hvorfor? Fordi jeg ikke kan dra hvor som helst. Jeg blir alltid dømt.
De kaller deg i hvert fall en rik drittsekk, hva?
Eller sier: "Se på rasshølets vogn."
Eller: "For mye tilfredshet har gjort ham til en stor kødd."
Så drøye er de ikke.
-Hvorfor ikke? -La det ligge, for pokker.
Hvis vi har fornærmet deg på noen måte, håper jeg du kan tilgi oss.
Gi ham påfyll, vennen.
Takk, men jeg har drukket nok te.
Deres Eksellense, vi vil gjerne stille deg et spørsmål.
Vennen, ikke nå…
Vær så snill, far.
Ville du faktisk gifte deg med en av oss?
Vi vil bare få klarhet i det. Ikke sant, søster?
Det stemmer. Kan du forklare?
Du kom inn i huset med "jeg liker datteren din og tar henne"-holdningen.
Vi ble ikke oppdratt slik.
Kanskje jeg er for direkte, Deres Eksellense. Jeg vet ikke helt.
Eller bør jeg kalle deg herr Dilaver?
Dilaver? Hvor har du det fra? Jeg heter, du vet, Vahap.
Det står til og med i leksikonet.
Hvordan kunne du kalle ham Dilaver?
Gud velsigne henne.
Fru Nezaket, hvor er assistenten min?
Han er ikke på rommet sitt.
Er han ikke?
Herr Agah, jeg har et forslag.
Du vet jo at du har Okseøyet.
Det jeg har her, om du tillater, er et skjøte.
Se. Det står Üsküdar.
Üsküdar. Vel, faktisk…
Det er halve Üsküdar. Halvparten, som du ser her.
Nå… Jeg vet at verdien ikke er helt identisk med diamantens,
men hva om jeg gir deg skjøtet og bruker diamanten klokt?
Som forlovelsesgave. Er du åpen for det?
-Pasjaen sier halve Üsküdar, far. -Det stemmer, men hvilken halvdel?
Vet du inngangen til distriktet?
-Det gjør jeg. -Salacak, kystsiden. Den halvdelen.
Kysten? Den vil sikkert stige i verdi.
Ja, selvsagt. Det er nøyaktig halvparten. Her.
Beklager, Deres Eksellense. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
-Halvparten. -Gå og se hvem det er, Necati.
-Så… -Han sier det er kysten.
Jeg har banket på døra i flere timer, gutt! Dette er skandaløst!
Vet du hvem du snakker med?
-Hvem, frue? -Hvem?
-Du vet ikke engang hvem jeg er.
Dette er en skandale! Er han gal?
Jeg sverger, jenter! Jeg har skreket ved døra. Hvorfor svarte dere ikke?
Han med den jævla barten slapp meg nesten ikke inn.
Han bare stirret selv om jeg sa at jeg var Yasemin, ammen til herr Agahs døtre.
-Yasemin hvem? -"Yasemin hvem", hva?
Den Yasemin! Fornøyd nå?
-Hvem i helvete er hun? -Aner ikke.
Hun sier hun er ammen deres. Ta dere godt av henne.
Velkommen, fru Yasemin.
Takk, Nartane.
Nurtane, Yektane, mine kjære.
Er det deg, Agah?
Din gamle luring. Jeg gjenkjente stemmen din med en gang.
Hvorfor slapp dere meg ikke inn, sengevætere?
Hvem er denne mannen? En fremmed? Bør jeg dekke meg til?
-Medaljen hans falt nettopp av. -Dropp den faens vaudevillen. Kom deg ut.
Her er medaljen din. Sett deg, unge mann. Sett deg.
Hør her! Jeg har store nyheter til dere. Dere vil ikke tro det.
Det sies at Okseøyet har blitt stjålet.
Dere vet jeg har ører overalt.
Jeg skyndte meg til Den store basaren
og ba de mest kjente trollmennene hjelpe meg i etterforskningen.
Det viser seg at så mye har skjedd
med diamanten!
Gå vekk! Vi er midt i en samtale.
Ro deg ned, Deres Eksellense.
La damen være i fred.
Å, min vakre jente.
Deres Eksellense, du vil ikke tro hva jeg har funnet ut.
Men vi snakket jo om skjøtet.
-Ja. -Herr Dilaver.
Du bør gi deg nå.
Han er visst rystet over nyhetene. Hans Eksellense.
Velsigne deg, vennen. Takk for vannet. Bismillah…
Uansett, jeg besøkte Zuhuratbaba, og det var en mann der.
Han tok en titt i vannet og fortalte nøyaktig hvor diamanten var.
Jeg dro dit med en gang. Vi har kjent hverandre lenge, og jeg jobbet jo for deg.
Så jeg tok diamanten og kom hit. Vær så god, Agah.
Det er ikke mulig. Jeg har diamanten her. Ser du det?
Jeg er ikke så sikker på det, herr Kirkor. Kanskje det er denne.
Hvem er Kirkor? Nezaket!
Svik? Greit. Her er den ekte diamanten. De andre er falske.
Vis dem den.
Dette er det ekte Okseøyet, frue.
Kanskje det er denne? Hemmelighetene er visst over siden vi alle snakker fritt.
Måtte dere havne i helvete.
Ba jeg dere ikke alle om å bli i rollen? Han har ikke gått ut av den én gang.
-Herr Agah, jeg er faktisk Sukkerpasjaen. -Nå får du gi deg.
Jeg har en idé, herr Agah. Hva om jeg beholder alle diamantene?
Så får jeg en gullsmed til å finne ut hvilken som er ekte.
I mellomtiden kan du beholde skjøtet til halve Üsküdar.
Du er virkelig noe for deg selv, Dilaver!
Pasjaen og skjøtet er en løgn. Skurken er Dilaver av Ahırkapı.
-Herr Agah… -Det er Kirkor. Kirkor Papatyan.
-Jeg vet det, min svane. -Gjør du?
Og hvordan kjenner du Nezaket? Kan du ikke fortelle oss det?
Vel, du er Apti av Balat! Tror du det hjalp å bytte antrekk?
Du… Han kom hit forkledd som pasja. Dere må ha skjønt at det var ham.
-Nei. -Nei.
-Det mener dere ikke! -Kutt ut. La oss høre på damen.
Jenter, dette vannet kan skille ekte steiner fra falske.
La oss legge alle steinene i kobberbollen
og finne ut hvilken som er ekte.
Ja, la oss gjøre det.
-Jeg begynner. Da setter vi i gang. -Greit.
-Her. -Ta denne også.
Yektane. Takk, vennen.
Er det denne?
Eller denne?
Eller denne? Den? Eller den? La oss finne ut hvilken det er.
Abrakadabra. Hvilken skal bli min? Hvilken?
Steinene er nå lagt oppi.
De skal ligge i bollen og bli våte.
Og hvorfor min svigermor er en stor slange, er for meg en gåte.
Abrakadabra.
Hvilken skal bli min? Gud tilgi oss. Bismillah. Måtte det onde øyet forsvinne.
-Skal jeg? -Gjør det.
-Skal jeg ta den ut? -Ta den ut.
-Gjør det. -Glem det!
Hva? Er dette en spøk, frue?
Nei, unge mann. Se selv.
Det betyr at alle var falske.
-Hvor i helvete er diamantene? -Hvilke diamanter?
-Apti, jeg skal kvele deg! -Rolig nå. Jeg kalles Apti av Balat.
Faen ta deg og planen din, Dilaver! Jeg burde ha blitt ved Kirkors side.
-Du fikk meg til å gjøre dette! -Sto du i ledtog med ham også?
Dere lagde falske steiner. Vi skulle bare stjele dem som anstendige folk.
Dere ødela min idiotsikre plan!
-Hvor i helvete er diamantene? -Ingen skal noe sted.
-Vi er sammen om dette! -Slipp den. Du også.
Får jeg kalle deg Kirkor?
Ja, for pokker. Du har prøvd å lure meg i to dager. Du skal få svi for dette.
Sa jeg at jeg var pasja? Jeg kom hit som assistent.
Han sugde, så jeg måtte bli pasjaen.
Pass deg!
Bekir, slipp pistolen, ellers skyter jeg deg.
-Bare gjør det, jævel! -Vent!
Hvorfor hører ingen i banden på deg, Kirkor?
Har du gått fra vettet? En av steinene må være ekte.
La oss dele dem pent mellom oss og dra herfra i fred. Rolig nå!
Hvorfor skulle jeg gjøre forretninger med dere skurker? Dessuten, hvem er du?
Jeg sier det ikke før vi deler dem i to. Eller ti. Dere får sju og vi tre.
-Det blir altså 30-70. -Hvem skal regne ut alt det?
Vent. Jeg har utført det beste trikset, så jeg fortjener dem.
-Det holder! Jeg skyter! -Vent, kjære!
-"Kjære"? -Det er en vits.
En vits? Jeg skyter deg først.
-Få ut steinene! -Slutt!
-Hva foregår her? Hvem er dere? -Vel, min herre… Vi…
Hadde vi hatt litt leken musikk i bakgrunnen akkurat nå,
ville dere ha sett at vi ikke er slik dere tror. Som…
-Om vi hadde noen kanun-låter. -Hold kjeft, kjeltring!
"Kjeltring"? Det er favorittordet mitt fra denne æraen.
-Er alle her, İkrah? -Ja, min herre.
Herr Kirkor, er du skuespiller?
Ja. Å være skuespiller er en lang reise. Hvem er egentlig skuespiller?
Vi eksisterer så lenge vi leker. Når vi er borte…
Og er tyveri hobbyen din?
Vi ga etter for fristelsen.
Den som sa det var en diamant i dette huset, er den største forbryteren.
Ja, det er en stein her.
Og den kalles faktisk Okseøyet. Necati, vis dem den.
Her.
-Samme som deres. Helt maken. -Er den verdt halve Üsküdar, herr Agah?
Den dekker knapt en reise dit.
Den er fra en lysekrone. Ara laget denne til oss i Şişhane.
Steinen er verdiløs,
men folk tror den er en diamant. De kaller den Okseøyet til herr Agah.
Den har ingen verdi. Vi tar den ut av esken og viser den frem fra tid til annen
for å skille venn fra fiende.
Selve steinen er verdiløs, men den viser oss
hvem som er verdifull og hvor sann verdi ligger. Det er en prøvestein.
Kom dere ut. Jeg skal ikke anmelde dere.
Får jeg kysse hånden din, herr Agah?
Kommer ikke på tale.
Jeg bare spør.
-Kommer dere tilbake, får dere juling. -Pass dine egne saker, skilpaddetrener.
Faen ta deg.
-Jeg kjenner din type godt. -Stikk.
-Hva er planen deres? -Å dra dit veien fører oss.
-Prøvd skuespill? -Nei, jeg har bare sett noen stykker.
-Men du var en god amme. -Takk.
Var jeg bedre som assistent eller pasja?
-Du er ikke egnet til yrket. -Det hører jeg ofte.
Jeg var den beste fylliken.
Nei, han var bedre. Jeg trodde han dreit i buksa en gang.
-Kutt ut. -Hopp på. Dere kan prate senere.
-Bli med oss. -Vi kan like gjerne gjøre det.
Kom igjen.
Takk.
-La oss dra. -Hoppla!
Hadde vi hatt fin musikk nå, kunne folk ha trodd vi var gode mennesker.
Du har rett. Den bør spilles nå.
SLUTT
Jeg hater tanken på å være en gretten gammel mann,
så jeg vil sende dere av gårde med en fin sang.
Se, det er Neco. Stemmen hans er unik.
Den jeg skal spille for dere, ble komponert av Olcayto Ahmet Tuğsuz.
Kom igjen!
SLUTT
Tekst: Rune Kinn Anjum