KUNERİ-FILMI MONTAASI OY
NIUKKAA ELÄMÄÄ
Tervetuloa Mitä meille toitte?
Maailmaa vaaditte Lipun hinnasta
Tervetuloa Mitä meille toitte?
Tulitte tyhjin käsin Meiltä muistoja saatte
Pitääkö totuus unohtaa Jotta saamme nauraa?
Emmekö saa edes nauraa? Tietenkin saamme
Pitääkö totuus unohtaa Jotta saamme nauraa?
Emmekö saa edes nauraa? Tietenkin saamme
Varo! Hys! On elämä vaikeaa, ei ihmisiin voi luottaa
Ihmiskunta on kyltymätön Kysy mitä, miksi, miten ja mitä varten
Kun elämä hymyilee Etsi kauneutta
Elämä on jo niukkaa Sano vaan, sellaista se on
Kabareemme alkaa Istukaa vaan
Emmekö saa edes nauraa? Tietenkin saamme
Tervetuloa. On kunnia, että tulitte tänne.
Kabaree alkaa pian.
Mutta missä esiintyjät ovat?
Tulin ehkä liian aikaisin.
Erşan-herra!
Älkää huoliko. Hoidamme asian.
Mitä nyt, herra? -Onko tämä Niukkaa elämää?
Ei ole. Olemme kiinni.
Se oli vitsi. Vähän kliseinenkin.
Luulin tulleeni liian aikaisin, koska olin yksin.
Ettekö nähnyt tanssijoita lavalla hetki sitten?
En tarkoita sitä. Olen kabareen kertoja.
Nyt tajuan. Käytätte etäisyysvaikutusta.
Täällä ei siis ole tanssijoita eikä yleisöä, vai?
En näe yleisöä.
Lopettakaa jo.
Varasimme paikan ja mainostimme gaalaa.
Yleisö tuli. Tämä kuvataankin.
Älkää olko hassu, Erşan-herra.
Te olette hassu.
Esiinnytte näytelmässä. Voin todistaa sen heti.
Todistakaa pois.
Paljonko leipä maksaa? -Kymmenen liiraa!
Näettekö? Teitä vedätetään täysillä!
Nostan teille hattua vitsistä!
Aplodeja hänelle! -Menen valmistautumaan. Esitelkää meidät.
Mitä luulette tapahtuneen,
kun omistamisen ihanteita testattiin ensi kerran?
Mitä?
Hän kysyy, missä ne ovat.
Ai, nyt tajuan.
Jätän näyttämön esiintyjillemme.
Şükran, tuolla on luola. Tuota tietä! Tulkaa.
Torrrak-kulta.
Ole kiltti äläkä nolaa tytärtämme.
Isä, haetaan minulle se mies. Tämä riittää jo.
Meillä on rituaaleja, tapoja ja perinteitä!
Hitot perinteistä! Menen niistä kananlihalle.
Ne ovat minulle pahaksi. -Eivätkä ole.
Ai, hei!
Vai pitäisikö sanoa "graaah"? En ole varma kielestä.
Hyvä herra, olen Kenan Keihäs.
Tässä ovat vaimoni Melisa Keihäs ja poikani Kaya…
Keihäs.
Istukaa, olkaa hyvä.
Istumme kivillä, mutta ne on muotoiltu hyvin.
Ne ovat edistyksellisiä, kulta.
Herra Torrrak, vai mitä?
Niin, Torrrak. Kolmella r-kirjaimella.
Toivoin, että se olisi väärin, mutta…
Nimeni on Torrrak Anaerkil.
Tässä ovat vaimoni Şükran Anaerkil ja tyttäreni Çakıl Anaerkil.
Metsästäjä vai keräilijä? -Keräilijä.
Keski-Anatolian osuuskunnista.
Olemme maalta, mutta tyttäremme on oikea kaupunkilaistyttö.
En voi nauraa vitsille naisista.
Miksette? -En halua ottaa riskiä.
Rouva, miten voitte?
Hän ei ole kovin puhelias.
Miten viestitte?
Työntämällä ja tönimällä. Näin.
Hän työntää takaisin, ja tönin poikaa.
Hyvänen aika. -Aivan.
Vaimoni puhuu, mutta se ei merkitse paljoa.
Keräsin nämä teille kihlajaisten kunniaksi.
Me syömme lihaa.
Meillä on tulta. -Tulta.
Isä, sanonko häntä kälyksi, jos kauppa syntyy?
Kyllä, jos se syntyy. -Selvä. Käly.
Oletteko oikeasti -
maataloushommissa?
Meillä on vain aita ja keppi.
Tämä perkeleen…
Olemme matriarkaalisia, joten anteeksi kiroilu.
Torrrak-herra, paljonko oli viime maakaasulasku?
Luolassa ei ole vielä tulta.
Poikani voivat vetää putket luolan suulle asti.
Aivan. -Ystävillämme on ne.
He eivät lue mittaria ja laskuttavat mitä sattuu.
Anoppi on vaikuttava. -Totta.
Sanoin "anoppi". Onko se oikein? -Sano vain hänen äitiään siksi.
Anoppi on vaikuttava! -Autan isää aloittamaan toimet.
Poikanne ja minä näimme toisemme joella ja rakastuimme.
Kuin kaksi sivistynyttä ihmistä tai ei.
Jotain sellaista. Ihan sama!
Halusimme tavata.
Torrrak-herra, tyttärenne puhuu paljon.
Niin puhuu. Teit vaikutuksen appiukkoosi.
Hän siis keräsi nämä? Hän tekee töitä.
Niin. -Pellolla.
Ei töitä. -Mitä?
Koska hän tekisi töitä öisinkin…
Voi luoja. -Sitä ei ole vielä.
Torrrak, mikä tämä on? He ovat raakalaisia!
Mitä muuta hän voisi tehdä?
Pitäisikö istua luolassa päivät pitkät?
Olemme aina luolassa.
Se sopii.
Caner, tule. -Hei, Çakıl.
Mikä hitto tuo on?
Melkoiset roikottimet!
Kuulostaa ihan iskulauseelta.
Hyvä fraasi! -Hän sai ne äidiltään.
Vai äidiltään?
Caner, he ovat Torrrak ja hänen vaimonsa Şükran.
He haluavat, että nait heidän tyttärensä.
Tiedän. He ovat mahtavia ihmisiä.
Upea heimo, ja parasta leipää. Oletko näyttänyt leipäsi isälle?
Se on vain leivän kaltaista.
Lääkäri käski vähentää leipää. -Etkö tehnyt sitä?
En. -Huomaan sen.
Sanoimme sitä korpuksi, mutta siitä tuli leipä.
Korppu.
Miksi sanoit sitä?
Lehväksi. -Niin sanoi.
Joka tapauksessa, rakkaudesta tuleen ja tuulen henkeen,
haluan naimisiin poikanne kanssa.
Odota vähän!
Çakıl! -Isä…
Keksimme avioliittosopimuksen.
Poika, tuo tablettini.
Tuo se. -Se on hieno.
Se on kirjoitettu, jotta sen muistaa. Anna se.
Kun annatte tyttönne meille,
kaikista maistanne ja työkaluistanne tulee omiamme.
Miksi? -Annamme aivottoman työkalun.
Poikanneko? -Ehkäpä.
Ei, isä.
Miksi veisimme heidän kylvämänsä maat ja hedelmät?
Poika on typerys. Isä ei valehtele.
Çakıl, mitä sanot?
Mennään, isä.
Sivistymätöntä! Miten he kehtaavat!
Lopeta ja kuuntele meitä.
Kaya, mennään!
Me juuri aloimme pystyssä kävellä Mutta opimme sen
Koska nuija tekee työt Uskomme siihenkin
Teemme töitä pelloilla ja maalla En tee mitään moista
On meillä nuijat ja keihäät Oomme raakalaisia rahakkaita
Isä, ole kiltti Pitäis ihmisten olla sivistyneitä
Ei nuijista kannata puhua Ei se mua kiinnosta
Voin myös osallistua lauluun
Tai jättää sen väliin
Mitä jos heilutan nuijaa? Se saa minut miettimään
Miksi tulin? Oon herkkä ja hauras
Kultaseni, olis yhteiselo rankkaa Mutta se olis sitä muuallakin
Katsokaa nuijaa, jonka keksimme Kuin sitä tarvitsimme
On aseisiin ja tykkeihin vielä aikaa
Älkää olko naiiveja Vain kepillä pyörä pyörii
En tiedä, tämän jätän välistä
Vain kepillä pyörä pyörii
En tiedä, tämän jätän välistä
Mon père dit la vérité
Sans bâton roue ne tournera pas
Çakıl ei voinut enää vastustaa.
Villieläinten käytyä heimon kimppuun -
kivistä, nuijista ja keihäistä tuli taas arvokkaita.
Esi-isämme perustivat perheen.
He keksivät nuijan lisäksi paljon muutakin.
Monet maalasivat, veistivät, tekivät runoja ja filosofoivat.
Mutta vanha kunnon nuija ei menettänyt hohtoaan.
Monet kivat asiat ja valta ovat vaihtaneet käsiä nuijan ansiosta.
Heimoista tuli ruhtinaskunta,
ruhtinaskunnista valtakuntia ja valtakunnista imperiumeja.
Sitä on vaikea uskoa, mutta joskus vallitsi demokratia!
Demos ja Kratos.
Hei.
Niin?
Minut valittiin juuri. Onko tämä parlamenttiravintola?
Tietysti, päällikkö. Istukaa.
Olen edustaja, en päällikkö.
No, edustaja,
upea keitto maksaa vain kolikon. Koko lammas maksaa myös vain kolikon.
Miten?
Miten lammas maksaa niin vähän? Se on muualla 25!
Ymmärrän intonne. Tämä on ensi kerta.
Totutte siihen. Tahdotteko lisukkeita? Vain kolikon.
Miten? -Tiedättekö, mikä on outoa?
Voitte syödä kaiken -
ja jopa jälkiruokaa, kuten keşkülia ja jäätelöä,
ja koko hoito maksaa yhä vain kolikon.
En tajua sitä.
Tuon aluksi keittoa.
Annan teille höyhenen. -En syö niin paljoa.
Tietysti syötte. Syötte koko maailman.
Keittoa edustajalle!
Miten voi olla? Kirjoitan sen ylös. Asioiden on muututtava.
Joko markkinoilla kiskotaan tai täällä lahjotaan. Hoidan asian.
Se oli oikea spektaakkeli, Claudius.
Oliko ihmisiä 50 000? -Vähintään.
Ainakin 50 000.
Nousin lavalle.
Keisarin tunnuksen alla oli monia viirejä.
Kaikkien päässä luki Arturias.
He huusivat: "Arturias!" -Arturias!
Se oli uskomatonta. Kerro. -Olisittepa nähnyt sen!
Kvartetin vieressä kaksi miestä puhalsi pasuunoita.
Olisittepa nähnyt sen!
Nousin lavalle ja kysyin, uskaltaako kukaan laskea viirejämme.
"Emme!" he huusivat. -"Ei!"
He uskovat sen! -Niin.
Sanoin, että teen Roomasta muotipääkaupungin.
He katsoivat toisiaan näin.
Sanoin samoin, päällikkö!
Sanoin Milanossa: "Teen Milanosta idän Pariisin!"
He uskovat sen! -Totta.
Tarjoilija! Tuo höyheniä.
Olemme täynnä. -Anna tänne.
Anna viiniä.
Tässä. -Kiitos.
Herra presidentti, kaikki on valmista. Kiitos paljon.
Älä huoli siitä. Ei kestä kiittää.
Hänen veljenpoikansa halusi ylennyksen gladiaattoriksi.
Autoimme häntä.
Olette mahtava.
Miten poika voi? Onko hän tyytyväinen?
Leijonat söivät hänet, herra presidentti.
Kokonaisena eilen. Olemme silti kiitollisia. Palaan pian.
Poika painoi 45 kiloa. -Totta.
He halusivat gladiaattoreita. Mitä nyt?
Kaikki puhuvat ansioperiaatteesta paitsi kun se ei sovi heille.
Minulla ei ole mitään Kratosia vastaan, mutta Demos on pelkkä narttu.
Kyläni miehet sanoivat:
"Presidentti, paina nappia ja tee minusta keisari."
Hitto! -Voitko uskoa sitä, Arturias?
Ei innostuta. Hän voi olla aateliton.
Kuka hän on?
Heil Caesar suuri!
Hän ei ole meikäläisiä.
Olen Safokles.
Sain 70 prosenttia pikkukylän äänistä. Tämä on ensimmäinen päiväni.
Onnittelut. Oletko tuntemamme Sofokles?
En vaan Safokles a:lla.
Onnittelut. -A eikä o.
Mikä mahtipontinen mulkku! "A eikä o."
Poika, tuo kaksi lammasta. -Lammastako, Tiberius?
Ei. Paskon housuun, jos syön vielä.
Pasko pois. Ei se haittaa. -Niinkö?
Nauttikaa ruoasta.
Hinnat ovat minusta outoja.
Äänestimme niistä, poika.
Sovimme kolikon ateriasta. -Niin.
Miksi hän on hankala? -Hän vastustaa meitä.
Onko hän toiselta puolelta? -Ei puhuta siitä.
Saanko liittyä? -Tietysti. Ole hyvä.
Tämä ravintola veloittaa liian vähän.
Olette varakkaita.
Teen tänään esityksen asiasta.
Epäoikeudenmukaisuudesta.
Teimme siltoja. -Anteeksi?
Hän sanoo, että muut ovat niin kaukana perässä, että tarvitaan silta.
Mitä te höpötätte?
En suoraan sanottuna kuunnellut.
Minä vain sanoin sen. -Minäkin unohdan käsiksen joskus.
Se toimii silti. -Niin toimii.
Jos tuette minua,
pidän tänään puheen sukupuolten tasa-arvosta -
ja vaadin äänestystä. Eläinten oikeudet ovat myös tärkeitä.
Areenoilla on paha tilanne. Mitä leijonat syövät?
Mitä? -Eivät lampaita.
Hitto! -Hän puhuu suuria!
Edustatko roomalaisia vai johdatko eläintarhaa?
Minä tarkistan, päällikkö.
Hän ei ole koskematon.
Et ole koskematon, kultaseni.
Sapho, ryhdistäydy.
Valkoinen tukkani on osoitus kokemuksestani.
Älä tule näyttämölle ajatellen noin, tai sinua pilkataan.
Niinkö? Sehän nähdään.
Niinkö? -Niin.
Menetkö torille? -Kyllä!
Tiberius, järjestä mielenosoitus torilla.
Selvä, pomo. -Maksatteko siitä?
Siitä pitää maksaa, tai ei tule mellakkaa.
Kerron kansalleni tänään koko totuuden!
Miten imperiumi -
on päätynyt Marcus Aureliukselta ja Cicerolta huijareille?
Selvitän asian! -Niinkö?
Teen sen torilla! -Sielläkö?
Tungen keihään hanuriisi, jos et!
Menen näyttämölle. -Torillako?
Niin! Torilla. -Oikeastiko?
Tuletko torille? Tule! -Tulen kyllä!
No niin. Hyvät roomalaiset…
Turpa kiinni!
Tulkaa! Presidentti puhuu.
Olkaa hyvä.
Hyvä, Rooma! Hyvä, Rooma!
On aikamme nyt, antaa palaa
Roomalaiset!
Maanmiehet!
Kuka on äitinne ja kuka isänne?
Ketkä ovat esivanhempianne?
Äitimme on kuningatar Demeter.
Isämme on suuri Jupiter.
Mitä esi-isämme sanoisivat tästä?
Rakastetaan ja tullaan rakastetuiksi.
Olemme vain kuolevaisia maailmassa!
Bravo!
Sallikaa minun, herra presidentti. Hyvät veljet ja sisaret.
Kaikki kuuluu Roomalle.
Meillä ei ole mitään, emmekä halua mitään.
Minulla ei ole edes alusvaatteita! Kaikki kuuluu Roomalle!
Roomalaiset.
Presidentti Claudius ja minä muodostamme senaatissa ryhmän -
palvellaksemme teitä.
Joo! Tykkään ryhmistä! -Niin me kaikki!
Puhun lääkäreiden puolesta.
Senaatti ei ole tehnyt mitään lääkärien oikeuksien edestä.
Missä erorahamme ovat?
Tule. -Puhu nyt.
Olet asiantuntija. -Puhu.
Lääkärien vaatimukset ovat oikeutettuja…
Niin?
Ja me… -Niin?
Toistatko kysymyksen? -Näettekö?
Tämä riittää jo. En piileksi enää. Minä lähden!
Sen kuin! Heippa! -Buu!
Koska mainitsitte ryhmät, entä luvatut orgiat?
Voimmeko me kansalaiset osallistua?
Viestimme kuntien kanssa.
He varaavat isoja alueita, joilla yleisö voi pelehtiä.
Se on ratkaisumme. -Niin. Emme puutu siihen enää!
Annamme teidän olla.
Emme sano: "Kansalle ihmisistä huolimatta."
Bravo!
Hetkinen.
Eikö teillä ole sanottavaa? -Mikä tyyppi!
Mihin verorahat menevät?
Entä kohonneet elinkustannukset…
Hetkinen. -Mutta minä…
Maanmiehemme näkevät nälkää!
Syövätkö roomalaiset kiviä?
Bravo!
Haluatteko siivestää kustannuksellamme? Kusipäät! Emme salli sitä!
Bravo! -Puhu suoraan!
Arturias!
Vihaajamme voivat imeä munaa! -Tässä!
Kyllä! Nähkööt vihaajamme -
niin pahaa nälkää, että hämähäkit kutovat verkkoja heidän perseisiinsä!
Germaanit!
Germaanit eivät voita meitä!
He ovat kaiken takana! -Niin.
Me voitamme! -Piste!
Piste.
Hetkinen. Meillä on yhä asiaa.
Naisten oikeudet… -Riittää, poika!
Olen senaattorin vaimo. Älä höpötä.
Aivan. Mene. -Mennään.
Roomalaiset.
Esittelen Tiberiuksen, joka johtaa Naisten osastoa.
Minäkö? -Heidän asioitaan.
Lupaan hoitaa -
joka naisen asiat henkilökohtaisesti! Luottakaa minuun…
Keisari Cornelius Kolmas Vasemmalta.
Bravo! Eläköön, Cornelius!
Tuota…
Arturias, et ollut eilen ryhmässä.
Olin pohjalla, keisari.
Vilkutin, muttette huomannut.
Miten voit, Claudius?
Tiedätte kyllä. Vientiä ja tuontia. Me pärjäämme.
Vein juuri pilviä persialaisille.
Näettekö, keisari? Niitä on taivaalla.
Vienti on paperilla.
Hyvä. Mitä hittoa te teette? Kiihotatteko kansaa?
Päinvastoin. Me tyynnytimme heidät.
Minäpä katson.
No niin, roomalaiset.
Miten voitte?
Upeasti! Upeasti!
Kansamme on tyytyväinen kovaan työhömme -
ja osoittaa meille arvostustaan.
Kerron tämän hyvin selkeästi.
Roomalaiset arvostavat, juhlivat ja kannattavat johtajaansa,
joka aloitti Rooman uuden aikakauden.
Nykytilanteessa roomalaisilta ei puutu mitään.
Viranomaiset osaavat tienata ylimääräistä.
Oletko uusi senaattori? Tule. Mitä mieltä olet?
Suuri keisari,
minulla oli ideoita, mutten saanut tarpeeksi ääniä senaatissa.
Haluan liittyä heidän ryhmäänsä.
Pääset pian heidän väliinsä.
Selvä. Et voi sooloilla. Ryhmässä on paras toimia.
Hän pääsee mukaan. -Selvä.
Hei.
Tervetuloa, tohtori.
En tiennyt, että kaikki tiet vievät Roomaan.
Me tiesimme. Tiesin, että hän palaisi.
Hyvä Semra, soita hyvä kasetti ja piristä meitä.
Ilmasta ja vedestä laskutetaan Ja aina huijataan
Se säästöpossun särkee Ei mikään muutukaan
Ihmiset huipulla Ryöstämään alkoi
Mitä sanotte? Ei mikään muutukaan
Kuka se on
Joka meidät pelastaa?
Rahaa kuin verta vuodettiin Ja uhkapelejä pelattiin
Mitä köyhät voi? Ei se muutukaan
Ollaan vaikeuksiin totuttu Ja tien päällä ain
Ei hyvää tapahdu tuosta vain
Kuka se on
Joka teidät pelastaa?
Ilmasta ja vedestä laskutetaan Ja aina huijataan
On meillä aina kiire Ei se muutukaan
Kaikki samoja Joka ikinen epäinhimillinen
Orgioita päivittäin Ei se muutukaan
Ovatko ihmiset hyviä vai pahoja?
Olemme nähneet kaikenlaista vuosisatojen aikana.
Hyvyyttä, pahuutta, sankaruutta ja pelkuruutta.
Viisautta ja hulluutta.
Mies vai nainen? Onko matriarkaatti patriarkaattia parempi?
Kuka heidät kasvattaa?
Äidit synnyttävät leijonamielisiä!
He synnyttävät.
Korruptoituvatko leijonamieliset myöhemmin?
Haluan syyttää yhteiskuntaa -
mutten voi tehdä sitä.
Mitä?
Cemile, sinun piti nostaa sänky korkealle.
Laitoin sen keskelle, isosisko.
Halusin sen korkealle kuin valtaistuimen!
Tee siitä kuin valtaistuin!
Hän voi huutaa käskyjä valtaistuimeltaan ja vaikka kuristaa minut.
Älä ole kateellinen veljellesi. Poikani on aito prinssi.
Yağız Efen ympärileikkaus ei saa olla rahvaan tasolla.
Hänen vuoteensa pitää olla korkea!
Hänestä tulee sydäntenmurskaaja!
Kun tikit on poistettu, kannattaa piilottaa tyttäret.
Veljenpoikani huokuu maskuliinisuutta!
Hän kysyi: "Kun minusta tulee nyt mies, menenkö naimisiin?"
Ihana tyyppi!
Olkoot naimaton ja pitäkööt hauskaa.
Rakas veljenpoikani voi olla joka päivä eri tytön kanssa.
Aivan. Toivottavasti hän ei kiinny likaisiin naisiin.
Meressä riittää kaloja. -Totta.
Entinen kihlattusi tunsi varmaan samoin, kun erositte.
Tuo pikku paskiainen kommentteineen.
Poika on yhdeksänvuotias alkuperäispakkauksessa.
Laitatte nauhan väärään paikkaan.
Suu kiinni, Sibel, tai liimaan sen kiinni.
Yağız Efe on aito prinssi!
Hän on perheen leijona!
Haluan repiä hänen vehkeensä irti. -Mitä?
Se on vain sanonta. Miksi tekisin niin?
Sehän leikataan tänään.
Ennen seremoniaa.
Cemile, tarkistetaan kakut ja sitruunamehu.
Hyvä on, isosisko. -Mitä voin sanoa? Olette seonneet.
"Hän on aito prinssi."
Olette muka demokraatteja mutta monarkkeja Yağız Efen suhteen.
Syön hänen pikku vehkeensä. -Juoruilija.
Jo toinen kerta, Nuran.
Senkin höpsö…
Yağız Efe!
Äiti, sauvan kärki katkesi.
Niinkö? Juuri tänä päivänäkö?
Mikä yhteensattuma! Onko se merkki?
Älä huoli siitä, poika. Korjaamme sen.
Nauti vain hetkestäsi ja keskity.
Näitkö sängyn, Taci? Se on maassa.
Halusin sen ylös kuin valtaistuimen! -Aivan.
Yağız Efe, miten menee, rakkaani?
Minua pelottaa, äiti.
Olet prinssi. Prinssit eivät pelkää.
Vai mitä, veli? -Aivan.
Ympärileikattiinko sinut, eno? -Tietysti, poika.
Pelottiko sinuakin?
Ai pelottiko? Pelkään yhä, kun kyse on vehkeestäni.
Suojelisin sitä, jos pelaisimme jalkapalloa.
Siksikö kätesi ovat aina housuissasi?
Niin. Pelon takia. Tarkistan, että se on siellä.
Älä syötä hänelle pajunköyttä.
Kerro, kun Aslan-setäsi tulee.
Mennään tarkistamaan kakut ja sitruunamehu.
Selvä. -Ilmoita minulle.
Ilmoitan. Tule.
Taci, missä ympärileikkaaja on?
Missä İbiş ja Aslan ovat?
Aslan järjestää asiat.
En tiedä.
Aslan! Olet myöhässä! -Me tulimme.
Odotimme tuntikausia! -Ei se mitään.
Aslan-setä. -Hei!
Senkin raskali!
Näytä pippelisi.
Taci, pakota hänet.
Näytä se! -Hän näyttää. Odota.
Rauhoitu vähän.
Taci, oletko sinäkin humalassa?
Olen, veli.
Vain vähän, koska join puoli pulloa vodkaa.
Olen vain innoissani. Voin tehdä kaikkea paitsi ajaa.
Et varmasti aio pyytää minua ajamaan rekkaa.
Aivan. -Luoja varjele!
Işık, hän on İbiş.
İbiş!
Sotilas!
Fahri, mitä haluaisit?
En mitään nyt, Aslan. -Hyvä on.
Valmistelen kaiken. Miten voit, poika?
Işık. -Hei, veli.
Yağız Efe, tervehdi ympärileikkaajaasi.
Hei. -Miten voit, pikku raskali?
Hän on oikea raskali.
Ovatko tytöt kimpussasi, Yağız Efe?
Aslan, ota hänet siipiesi suojaan.
Opasta häntä. -Opastan häntä.
Tiedätkö, miksi kutsuin häntä pienenä?
Huusin aina "sotilas"!
Katso hänen päätään!
Taivaan tähden! Älkää viitsikö.
Mitä sanoit, kun kutsuin sinua sotilaaksi?
Aslan, voitko lopettaa?
Işık, älä viitsi. Tämä on poikasi onnellisin päivä.
Kuule, Fahri -
on yksi Bağdat Avenuen kovapallisimmista ympärileikkaajista.
Älä puhu palleista, Aslan.
Işık. -Niin?
Onko kolonyaa?
Desinfioitko laitteet?
Haluan vain laimentaa sitruunamehua.
Käteni vapisevat.
Lasillinen tasoittaisi ne täysin. -Fahri.
Toivottavasti.
Anteeksi. -Ei hätää.
Fahri. -Niin, veli?
Sitruunaa?
80-prosenttinen käy. Sekoita sitä sitruunamehuun.
No niin, aloitetaan.
Näytä se.
Sotilas! -Sotilas!
Anna mennä. -Varovasti.
Näytä se.
Puudutammehan sen ensin?
Odota hetki, Işık.
Tässä, Fahri. Kippis. -Anna se minulle. Kilautetaan.
Tervetuloa, Fahri. -Juodaan.
Ala tulla, Işık. -Me leikkaamme sen. Ei hätää.
Eletään hetki hetkessä. Rauhoitu, Işık.
Elän hetkessä ympärileikkauksen jälkeen.
Meidät on ympärileikattu. Ei se ole mitään. Senkin raskali!
Hän on vaaraksi!
Vaara! -Näytä se, poika. En nähnyt sitä.
Puudutetaanhan se ensin? -Puudutetaan.
Se on pikkujuttu, joten tämä onnistuu.
Fahri sai sen äidiltään.
Se ei ole Işıkin vika!
Hitto vie. Aslan, riittää jo!
Älä huoli, veli.
Selvä. -Hän on vasta yhdeksän.
Omani on 44-senttinen. Siinä on mutka!
Anna palaa! Soita, kun vitsailemme.
No niin, poika…
Puudutatko sen? -Tietysti.
Fahri, tiedätkö, mitä pitää tehdä?
Huumaan deittini.
Annan drinkin ja pam!
Olet äijä, Aslan!
Oletko valmis, poika?
En pelkää yhtään. -Hyvä.
Puuduta se hyvin.
Hassu poika. Raskali! -Sotilas!
Tämä on tärkein päiväsi elämästäsi eniten.
Täällä ovat minä,
enosi, isäsi Işık ja setäsi.
İbişkin on täällä. Soita! -Soita, İbiş!
On vuorosi soittaa, İbiş
Olet äitisi mielestä prinssi, ja tytöt pitävät sinusta, Yağız Efe.
Älä pelkää. -Se on ohi, ennen kuin huomaatkaan.
Oletko valmis, poika?
Näytä. -Hän puuduttaa sen ensin.
Puudutan sen. -Täältä tulee neula.
Se siitä! Se oli vaikeinta. Ei enää kipua.
Puudutitko sen? -Se puutuu kahdessa minuutissa.
Loppu on helppoa. -Se on pian ohi.
Näytä se. Ihan turta.
Se on turtana.
Käteni on turta!
Käteni puutui…
Taci, kilistellään. -Tietysti. Luulin, että juominen loppui.
Elä hetkessä, Işık.
Rentoudu vähän. -Rentoudun sen jälkeen, Aslan.
Häntä ei ole ympärileikattu. -Selvä.
Pikku hetki. -Anna mennä.
Işık, veljeni. Nyt mentiin.
Oletko valmis?
Älä huoli. -Älä pelkää.
Suojelen sinua. -Olet sotilas!
Pidän sitä… Joo, näin.
Isäsi, enosi ja setäsi ovat täällä.
Katso ylös. -Oletko valmis, Aslan?
Leikkaa. -Leikkaan.
Tee se.
Rauhassa ja vakaasti!
Leikkasin sen.
Hyvä.
Se on ohi, poika. Olet tosi rohkea!
Hitto! Koko peli lähti irti. -Sillä lailla.
Taci, taidan pyörtyä.
Odota, Işık. -Rauhoitu.
Minä pyörryn.
Rauhoitu. -Kaikki ok.
Älä soita, İbiş. -Minä pyörryn, Taci.
Onhan se turta?
Minä… -Mitä tehdään?
Mitä tapahtui?
Miksi annoit tämän minulle? -Leikkasiko hän sen jo?
Leikkasi tosiaan. -Joo.
Hänestä tulee sydäntenmurskaaja! -Kenenkähän sydän tässä murtuu?
Hän on nyt mies! Leijonakuningas!
Missä Işık on?
Hän innostui liikaa. -Niin.
Tunnet Işıkin, käly.
Mikä kummajainen!
On epämiehekästä pyörtyä.
Poika, olet nyt mies!
En tunne mitään, äiti. -Haluan repiä hänen vehkeensä irti.
Myöhästyit.
Haluan syödä hänen pippelinsä!
Ole hyvä.
Mikä tämä on?
Sotilas!
Se osui päähän.
Katsojat, ylisuojeleminen ei ole hyväksi.
Voiko tämä olla kabaree ilman sosiaalisia ongelmia?
Anteeksi.
Pidin äskeisestä sketsistä. Kirjoititteko sen?
Kiva, että piditte siitä.
Se oli hieno lausunto toksisesta maskuliinisuudesta.
Miten ne äidit ja tädit voivat yllyttää häntä siten?
Aivan! He sanoivat häntä leijonasydämeksi.
Miehet luulevat voivansa sortaa meitä! Kiellän sen!
Miehenä havaintonne olivat loistavia.
Tyrmäsitte kaikki tabut.
Olette hyvin kiltti, hyvä neiti.
Niin. Juodaanko ja flirttaillaan?
Se olisi ihanaa!
Olette täydellisen ikäinen. Voin huijata teiltä talonne.
Anteeksi, jos se on liian kliseistä.
Siirretään asiakirjat heti!
Aivan.
Katsokaa.
Uuden lain myötä kaikki nämä paikat voidaan kehittää.
Ne eivät ole enää metsiä.
Hienoa!
Emme ole inhimillisiä käytettyämme niitä maita.
Mikä säkä! Maanomistajat ovat pian ovellamme.
Niin. -Tiedämme, mitä tehdä.
Kiusataan heitä.
Joo. -Juuri niin.
Olen ylpeä teistä. Tykkään hoitaa tätä julkista virkaa.
Olette upeita tyyppejä! Istukaa.
Opimme kaiken teiltä, johtaja.
Kaikki temput. -Aivan.
Varoitan sinua, Sermet.
Älä käytä täällä kallista kelloa.
Käytin sitä vain omanne takia.
Totta. Minun pitää näyttää esimerkkiä.
Otetaan ne pois. -Heti.
Näytä omasi.
Hetkinen. Onko se vähän omaani parempi?
Sain sen siitä hotellikaupasta.
Minä hyväksyin sen.
Kello on minun. -Siitä vain!
Anna se minulle. -Tietysti.
Älä käytä sitä täällä. -Selvä.
En ole ottanut lahjusta 5 minuuttiin. Tulen hulluksi.
Istu.
Sisään!
Hei.
Tie vaikeuttaa asioita. Emme voi mitään.
Aivan. -Olen Aylin Seçkin.
Tulin töihin. Paperini.
Niinkö?
Näytä. Aylin-neiti.
Apulaisjohtaja.
Pikku hetki.
He ovat Sermet ja Erkin. -Hei.
Jääkää tänne. No niin… Hetkinen.
Aylin-neidillä on enemmän valtaa kuin teillä.
Mitä nyt?
Meillä on oma systeemimme.
Voimmeko antaa paperit teille ilman Aylin-neidin nimikirjaimia?
Voimme sanoa, että hän on sairaslomalla.
Voimme merkitä hänet joskus kuolleeksi.
Fuat-klovni on töissä ruumishuoneella.
Kiva. -Se on hyvä.
Onnittelut ja valitteluni, Aylin.
Tervetuloa. Sermet, anna sinetti hänelle.
Heti, herra. -Sinetti on arvovallan merkki.
Tässä. -Onnittelut.
Mene. -Ole hyvä.
Süleyman, neljä teetä!
Sain ilmoituksen Ankaran päämajasta tänään.
Jotkut alueet eivät valitettavasti enää ole metsiä.
Puhuimme juuri siitä. Olemme kaikki järkyttyneitä.
Salaam aleikum.
Onko tämä maarekisteri ja katedraali?
Ei vaan Passepartout.
Rıza, pidämme aksentistasi, mutten kestä höpinääsi tänään.
Puhu Aylin-neidille. -Puhu hänelle.
Ala painua, pappa.
Neiti, minulla on 0,2 hehtaaria maata.
Teetuvassa sanottiin, että sen voi kehittää.
Voitteko tarkistaa asian? -Katsotaan.
Laita se tuohon. -Se on totta. Sen voi kehittää.
Rakennamme vain pikku mökin, ei enempää.
Mökinkö? Ette voi. -Ei voi olla.
Ette voi. Maa pitää myydä, pappa.
Johtajamme kertoi sen jo. Paikka sopii turismille.
Se on turistialue.
Eikä. Saatte rakentaa sinne, mitä haluatte.
Mitä vainko?
En ole ikinä kuullut moista täällä.
Hän sanoi niin. -Kyllä.
Rıza, haluan vastata sinulle hauskalla aksentilla -
ja puhua näin, mutten osaa.
Olette hauska.
Hei, Nizami-herra miehineen. Miten menee?
Tervetuloa.
Pam pam! Katso taskuusi.
Miten osaat moista?
Miten voit, Servet? Pam pam!
Erkin, pam!
Vau, Sami!
Olet oikea auringonsäde.
Mitä kuuluu? Pam!
Miten onnistuit?
Olen nopea. On kiire, joten on pakko.
Tervetuloa. Istu. Saanko sanoa sinua veljeksi?
Vaikka isäksi.
Isukki! -Isämme.
Isä, tarvitsen palveluksen. Voitko kirjoittaa tuohon -
"hän osti kellon omilla rahoillaan"?
Tietysti. -Süleyman, kahvia!
En ole nähnyt tyttöä ennen. -Hän on uusi.
Pam! -Ai!
Mitä nyt?
Miten uskallatte?
Anteeksi. Süleyman, pam pam!
Häivy.
Mitä tarvitset?
No, Nizami…
Tarvitsen kaavoitusmuutoksen alueelle metsän ja rannan välissä.
Hyvin tehty!
Teimme sen. -Se osa on valmis.
Ostin paljon maata tältä alueelta.
Hanki lupa hotellin rakentamiseen.
Hoida paperit ja niin edelleen.
Millaista hotellia ajattelit?
Haluan sen ulkoa näkevien ihmisten -
sanovan siitä: "Tuo paskakasa pilasi koko rannan!"
Sisältä sen pitää olla ihana paikka,
jossa saa viiden tähden kokemuksen.
Kuvailet unelmahotelliani.
Herra. -Niin?
Teillä on lupa, mutten voi antaa sitä.
Puhukaa johtajalleni. -Selvä. Herra johtaja…
Sami, tiedätkö tuon pikku palstan? Se on Rızan.
Omistatko tuon pikku palstan, joka erottuu muista?
Omistaa. -Missä olet ollut?
Olen etsinyt sinua!
Pam pam! Tarkista taskusi.
Vau! 50 000 liiraa!
Otan ne takaisin. Se oli vain koe. Etkö huomannut sitä?
En. -Hän näytti yllättyneeltä.
Rıza-herra, hän on Sami-herra, suuri turistimagnaatti.
Tunnistan teidät tietysti. -Tietysti tunnistat, senkin huijari.
Tunnistan kyllä. Olin ennen karjahommissa.
Osaan punnita lehmät silmäyksellä.
Painatte noin 100 kiloa.
Olette pönäkkä.
Katsotaan, kuinka paljon maitoa tuotatte.
Rıza on yksi meistä! -Kyllä. Kauppa on tehty.
Tuo Rızalle oraletti! On liian aikaista kahville.
Rakennatteko hotellin?
Miten se onnistuu?
0,2 hehtaarin palstani on maidenne keskellä.
Mitä teemme?
Teemme näin, Rıza.
Myy palstasi minulle kohtuuhintaan.
Entä sitten? Sinne ei saa rakentaa edes mökkiä.
Niin juuri. Mökkiä ei saa rakentaa.
Hän aikoo tuhota rannan.
Laki on selvästi Sami-herran puolella.
Niinkö? -Niin.
Ihanko tosi?
Pamauttakaa sitten, niin kaikki selviää.
Pam pam!
Mikä taikuri!
Sami, hoidan paperit Rızan kanssa.
Älä huoli mistään. Saat lupasi. -Hoida kaikki. Olen kiireinen.
Tietysti.
Se on pitkä, mutta tein eriävän mielipiteeni.
"Maa ei sovi turismille." Tässä.
Odotan välitöntä anteeksipyyntöä äsken osoittamastanne röyhkeydestä.
Lahjusten ottaminen on heikkouden ja moraalittomuuden merkki.
Jos pitää lahjoa viranomainen, jotakin laitonta on tekeillä.
Hävetkää, herra.
Sami, Aylin lausui kohdan -
Reşat Nuri Güntekinin romaanista.
Hän yllätti minutkin. -Bravo!
Aylin-neiti, jopa ministeriössä…
Sain heidän hyväksyntänsä ennen tuloani.
Valitan mutten allekirjoita asiakirjaa. Kerron arviostani ministeriölle.
Älä tehkö tätä. En voi myydä maatani!
Aylin-neiti, älä ujostele vaan kerro summa.
Ollaan rehellisiä. -Aivan.
Tunnemme kaikki numerot, Aylin-kulta.
Jaetaan kaikki oikeudenmukaisesti. -Puhutteko oikeudesta?
Tyttö, olet julkinen työntekijä. Ole järkevä!
Niin! Katso Rızaa. Haluatko järkyttää vanhaa miestä?
Koska olette varkaita, pitääkö minun liittyä teihin?
Kyllä. -Niin.
Ota se. -En voi.
Ota nyt! -En voi.
Ota vain! -En voi.
Ota se. -Hittoon tämä korruptoitunut järjestelmä.
Ota se
En voi Rahat ovat veronmaksajien
Varasta
En voi Rahat ovat valtion
Mitä voisin niillä tehdä?
Ota ne Maksu on kohtuullinen
Varasta ne Älä stressaa siitä
Miten muuten tulet toimeen?
Varasta ne
En voi Niitä köyhät tarvitsee
Varasta ne
En voi Se on laitonta
Miten voisin teitä rangaista?
Paskat saarnastasi Ja höpötyksestäsi
Ei aika riitä Puheisiin köyhien
Mene virran mukana Niin alkaa sataa
Sama vanha juttu Ei se muutu
Hän hoitaa asiat lounaalla
On elämä julmaa
Mitä voin sanoa?
Käyt vain Kabareen sananlaskuun
Ylpeilevä idealisti Kieltää varastamasta
Lopetetaan tanssi Niin voin sen selittää
Kun syntyy umpikuja,
pitääkö aloittaa alusta? Mitä sanotte?
Miten joku voi tehdä saman virheen yhä uudestaan?
Vai onko hän kerrankin oikeassa?
Kertoja-herra, olemme melkein valmiita.
Halusin vain esitellä viimeisen vertauksemme kunnolla.
Minkä vertauksen? -Tämän.
Kultaseni, rakastuin sinuun.
Haluan perheen ja lapsia, mutta…
Niin, rakas? -Tarkoitan…
En halua olla tekemisissä perheesi kanssa.
Mikset, kultaseni?
En tiedä. Hän puhuu nuijista ja aseista.
En halua lasta sellaiseen maailmaan.
Miten näytämme esimerkkiä, jos luovutamme?
Olet oikeassa.
Emme ehkä ole hallitseva puolue mutta olemme sentään oppositiossa.
Hyvä on sitten.
Niin he sanoivat -
ja jäivät oppositioon loppuiäkseen.
Veli, alkaa olla myöhä. Ihmiset haluavat lähteä.
NIUKKAA ELÄMÄÄ
LOPPU
Tekstitys: Petri Nauha