ETT SNÅLT LIV
Välkomna, allihopa Vad tog ni med till oss?
Ni kräver hela världen Till priset av en biljett
Välkomna, allihopa Vad tog ni med till oss?
Ni kommer tomhänta Men ni går härifrån med härliga minnen
Måste vi kompromissa För att få skratta lite?
Kan vi inte ha kul och skratta hela tiden? Självklart kan vi det
Måste vi kompromissa För att få skratta lite?
Kan vi inte ha kul och skratta hela tiden? Självklart kan vi det
Var försiktig! Tyst! Livet är svårt, man kan inte lita på folk
Mänskligheten är omättlig De frågar vad, varför, hur och för vad
När livet behandlar dig väl Satsa på skönhet
Det är redan ett snålt liv Säg det med mig, sånt är livet
Kabarén börjar Varsågoda och sitt
Kan vi inte ha kul och skratta hela tiden? Självklart kan vi det
Välkomna, allihopa. Det är en ära att ha er här ikväll.
Kabarén börjar snart.
Den börjar snart, men var är artisterna?
Jag kanske kom för tidigt?
Herr Erşan!
Bråka inte. Vi löser det, för guds skull.
Vad är det, herrn?
Är det inte Ett snålt liv-kabarén?
Nej. Vi har stängt.
Jag skämtar förstås. Lite av en kliché.
Jag undrade om jag var tidig eftersom ingen var här.
Ser du inte alla de där människorna som dansar på scenen? Kom igen.
Det är inte det jag menar. Jag är berättaren för den här kabarén.
Du satsar på distanseffekten.
Det finns inga dansare, publiken är inte här. Är det så?
Jag ser ingen publik.
Sluta, snälla.
Vi bokade den här lokalen och marknadsförde galan.
Folk kom för att se den. Den spelas till och med in.
Sluta vara dum, herr Erşan.
Det är du som är fånig.
Du är med i en pjäs. Jag kan bevisa det nu.
Bevisa det.
-Hur mycket kostar en limpa? -Tio hela lira!
Ser du? Du blir lurad!
Hatten av för den repliken!
En applåd!
Jag går in i karaktären. Du gör presentationen.
Berätta, hur tror ni att det gick
när mänsklighetens ideal om ägande testades första gången?
Ursäkta?
Hon frågar var de är.
Nu fattar jag.
Det är dags för mig att lämna scenen till våra artister.
Şükran, det finns en grotta där. Här! Den här vägen! Kom.
Torrrak, älskling.
Jag ber dig, skäm inte ut vår dotter.
Nu går vi och fixar killen åt mig.
Nu räcker det.
Det finns ritualer, seder och traditioner att upprätthålla.
Åt helvete med det!
Jag får gåshud när jag hör "seder och traditioner."
Det måste vara dåligt.
Nej, de är inte dåliga för dig.
Oj! Hejsan!
Eller ska jag säga "graugh"? Jag vet inte vilket språk jag ska använda.
Min gode herre, jag är Kenan Mızraklı.
Det här är min fru Melisa Mızraklı och min son Kaya…
Mızraklı.
Snälla, slå er ner.
Vi kanske sitter på sten, men deras stenar är formade.
De är väldigt avancerade, älskling.
Det är herr Torrrak, eller hur?
Ja, Torrrak. Med tre "r".
Jag hoppades på att bli rättad, men…
Jag heter Torrrak Anaerkil.
Min fru Şükran Anaerkil och min dotter Çakıl Anaerkil.
Jägare eller samlare?
Vi är samlare.
Från centrala Anatoliens kooperativ.
Vi är råa, men vår dotter är en riktig stadstjej.
Jag kan inte skratta på kvinnors bekostnad.
-Varför inte? -Jag vill inte ta risken.
Frun! Hur mår du?
Hon är inte så pratsam.
Hur kommunicerar ni?
Genom att knuffa på henne. Så här.
Sen knuffar hon mig, och jag knuffar honom.
-Wow. -Ja.
Min fru pratar, men hennes ord betyder inte så mycket.
Jag har samlat de här för att hedra vår förlovning.
Vi äter kött, älskling.
-Vi har eld. -Eld.
Ska jag kalla henne för svägerska om det blir av?
-Ja. Om det blir av. -Ja. Svägerska.
Så, arbetar ni med jord och jordbruk?
Vi har bara ett staket och en pinne.
Den här jävla…
Vi är matriarkaliska, så förlåt att jag svär, mina damer.
Herr Torrrak, hur mycket var er senaste naturgasräkning på?
Vår grotta har inte brandinfrastruktur ännu.
Mina söner kan bygga infrastruktur fram till grottans ingång.
Våra vänner har installerat det.
De läser inte av mätaren och laddar slumpmässigt.
-Svärmor är imponerande. -Ja.
Jag sa "svärmor". Är det rätt?
Kalla hennes mamma det.
Svärmor är imponerande!
Jag ska hjälpa min pappa.
Din son och jag
såg varandra nära floden och blev kära.
Som två civiliserade människor
eller inte…
Jag menar nåt sånt. Strunt samma.
Vi ville träffas.
Herr Torrrak, din dotter pratar på riktigt.
Hon pratar. Du imponerade på din farbror. Jag menar farbror som i svärfar.
Så hon samlade in de här? Hon jobbar.
-Ja. -På fältet.
-Du kan inte jobba. -Va?
Med tanke på att hon skulle jobba natt också.
Herregud!
Inte än.
Torrrak, vad är det här? De är riktiga vilddjur!
Vad skulle hon göra annars?
Förväntar ni er att jag ska sitta i grottan hela dagen?
Vi är alltid i grottan.
Det är passande.
-Caner, kom hit. -Hej, Çakıl.
Vad fan är det där?
Du har ett helt nytt bollspel!
Det låter som en medryckande fras.
-Bra fras! -Det är hans mors sida.
Får han det från sin mors sida?
Caner, min son. Herr Torrrak och hans fru Şükran.
De vill att du gifter dig med deras dotter.
Jag vet, pappa. De är bra människor.
En fantastisk stam med det bästa brödet.
Har du visat ditt bröd för pappa?
Det är som bröd, men inte riktigt.
Doktorn sa åt mig att dra ner på brödet.
Men du lät bli?
-Nej. -Det syns.
Vi brukade kalla det "brot", och sedan utvecklades det till "bröd".
-Brot. -Brot.
Vad kallade du det?
-Breah. -Hon kallade det breah.
Hur som helst,
för eldens skull och vindens ande,
vill jag gifta mig med er son.
Tålamod, tjejen!
-Çakıl! -Pappa…
Vi kom på nåt som kallas äktenskapskontrakt.
Ge mig min platta.
-Ta hit den. -Den är fin.
Det finns nedskrivet. Ge den till mig.
När ni har gett bort flickan till oss
blir all mark och verktyg vår egendom.
Varför det?
Vi ger er ett redskap.
-Är er son ett redskap? -Är han inte det?
Nej, pappa.
Varför ska vi ta marken de brukar eller frukten de plockar?
Pojken är ett verktyg. Min far skulle aldrig ljuga.
Çakıl, vad säger du?
Vi går, pappa.
Så ociviliserat! Hur vågar de?
Stanna där, lilla flicka. Jag vill att du lyssnar.
Kaya, nu går vi.
Vi började gå upprätt Men vi kom på ett sätt
Eftersom pinnen gör jobbet Så tror vi på pinnen
Arbeta på fälten och marken Det är inget för mig
Vi har pinnar och spjut Vi är djur och har alla pengar
Pappa, visa lite anständighet Människor ska vara hövliga, du vet
Det är dålig smak att prata om en pinne Det är inte det som är inne
Jag kan också delta i den här låten
Eller besluta att avstå
Vad skulle jag göra om jag hade pinnen? Det är det som får mig att tänka
Varför är jag här? Jag är bräcklig och skör
Raring, livet med dem skulle vara svårt Men det skulle det vara på andra ställen
Titta på pinnen vi uppfann Som om det var det vi behövde
Vapen och kanoner är långt borta
Sluta vara så naiv Du behöver pinnen för att vrida hjulet
Jag vet inte, jag håller mig utanför
Du behöver pinnen för att vrida hjulet
Jag vet inte, jag håller mig utanför
Mon père dit la vérité
Sans bâton roue ne tournera pas
Çakıl kunde inte motstå längre.
Efter att några vilda djur attackerat stammen,
blev stenar, pinnar och spjut återigen värdefulla.
Och våra förfäder bildade en familj.
De uppfann inte bara pinnen utan även många andra saker.
Det var många som målade eller skulpterade,
och många gillade poesi och filosofi.
Men den gamla goda pinnen har inte förlorat sin dragningskraft.
Många fina saker och makt har bytt ägare tack vare pinnen.
Stammar blev furstendömen,
furstendömen blev kungadömen, och kungariken blev imperier.
Det kan vara svårt att tro, men demokratin uppstod också!
Demos och Kratos.
Hej.
Ja?
Jag är nyvald. Är det här parlamentets restaurang?
Ja. Självklart, chefen. Var god och sitt.
Jag är rådman, inte chef.
Rådman,
vi serverar en skål soppa för ett mynt.
Ett helt lamm, också för ett mynt.
Hur då?
Hur kan ett helt lamm kosta ett mynt? Det kostar minst 25 på andra ställen!
Jag förstår din entusiasm. Det är första gången.
Du vänjer dig.
Några tillbehör? De kostar ett mynt.
Hur då?
Det konstiga är
att du kan äta alla rätterna
och få lite dessert som keşkül och glass,
och du betalar ändå ett mynt för alltihop.
Jag fattar inte det.
Då börjar vi med soppan.
-Låt mig ge dig en fjäder. -Tack, men jag äter inte så mycket.
Jo då. Du kommer att äta upp världen.
En skål soppa till rådmannen!
Hur? Låt mig anteckna det.
Det måste förändras.
Antingen tar de för mycket på torget eller för lite här.
Jag ska fixa det.
Det var ett spektakel, Claudius.
-Var det 50 000 personer? -Minst.
Minst 50 000 personer.
Jag gick upp på scenen.
Jag såg många vimplar under kejsarens emblem.
Alla hade "Arturias" skrivet på sina huvuden.
-Åh, mässandet! "Arturias!" -Arturias!
Det var otroligt. Berätta.
Du skulle ha sett det, chefen!
Bredvid en kvartett var det två killar och spelade trombon.
Du skulle ha sett!
Jag gick upp på scenen och frågade: "Vågar nån ta ner våra vimplar?"
-"Nej!" skrek de! -"Nej!"
-De tror på det! -Ja.
Jag sa: "Jag ska göra Rom till modehuvudstad."
Och folket tittade på varandra så här.
Jag sa samma sak, chefen!
Jag var i Milano och sa:
"Jag ska göra Milan till österns Paris!"
-De kommer att tro det! -Ja.
Servitör! Ge oss våra fjädrar.
För vi är alla mätta.
Ge den till mig.
Ge mig vinet.
-Här. -Tack, raring.
Herr president, allt är klart. Tack så mycket.
Tänk inte på det, grabben. Du behöver inte tacka mig.
Hans brorson ville bli befordrad till en gladiator i Colosseum.
Vi hjälpte honom.
Du är bäst.
Hur mår han? Är han nöjd med allt?
Han blev uppäten av lejon, herr president.
Han blev uppäten igår.
Vi är ändå tacksamma. Jag kommer strax.
-Han vägde 45 kilo! -Okej!
De insisterade på gladiatorskap.
Alla pratar om meriter men inte när det inte passar dem.
Jag har inget emot Kratos, chefen.
Men Demos är uppenbarligen en liten bitch.
Killar från min by säger:
"Herr president, dra i några trådar och gör mig till kejsare."
-Fan! -Kan du fatta det, Arturias?
Låt oss inte ryckas med. Han kan vara en vanlig man.
Vem är han?
Heil Caesar den store!
Han verkar inte vara en av oss.
Hej. Jag heter Safokles.
Jag blev vald med 70 % av rösterna i en liten by.
Jag ser fram emot min första dag.
Grattis. Är du den Sofokles vi alla känner till?
Nej. Jag stavar med ett "a".
-Grattis. -"Ett 'a' istället för ett 'o'."
Vilken pompös skit! "Mitt stavas med 'a'."
Ge oss två lamm.
Lamm, Tiberius?
Nej, jag skiter på mig om jag äter mer.
-Gör det. Det gör inget. -Inte?
Njut av maten, sir.
Men jag tycker att priserna är udda.
Vi röstade för de priserna.
-Vi kom överens om ett mynt per mål. -Ja.
Varför är han svår?
Han motarbetar oss.
-Opposition? Så han är från andra sidan? -Vi pratar inte om det.
Får jag vara med?
Självklart, varsågod.
Den här restaurangen tar underpris för måltider.
Och ni är ganska välbärgade.
Jag ska lägga fram en motion om frågan på samlingen idag.
Om orättvisa, mer exakt.
Vi byggde broar.
Förlåt?
Herr president säger
att vi är så långt före andra att de behöver en bro för att nå oss.
Vad babblar du om?
Jag lyssnade inte, ärligt talat.
Jag bara slängde ur mig det.
Ibland går jag också utanför manus.
-Vad då? Det går bra. -Det är okej.
Ni får gärna stötta mig
när jag håller tal om jämlikhet i församlingen idag,
och rösta i några frågor.
Vi har också djurrättsfrågan.
Situationen på arenorna. Vad äter lejonen?
-Vad äter de? -Inte lamm, så klart.
-Wow! -Vilka stora ord!
Ska du representera romarna eller driva ett zoo?
Ja! Jag menar, jag tittar noga på honom, chefen.
Och ingen kan komma åt honom.
Tro inte att du är oåtkomlig, raring.
Sapho, skärp dig.
Mitt vita hår är ett bevis på min erfarenhet.
Gå inte upp på scen med den inställningen, då blir du förlöjligad.
Verkligen? Vi får se.
-Ja? -Ja.
-Ska du till torget? -Ja!
Tiberius, ta den här och organisera en samling på torget.
Betalar ni folk för att komma?
Man måste betala, annars kommer ingen dit.
Jag ska stå inför mitt folk idag och berätta hela sanningen!
Hur har detta vackra imperium
gått från Marcus Aurelius och Cicero till dessa småsvindlare?
-Jag ska gå till botten med det! -Ska du?
-Ja! På torget! -På torget?
Annars kör jag upp ett spjut i röven på dig
-Jag går upp på scenen. -På torget?
-På torget. -På riktigt?
-Kommer du till torget? Kom igen! -Det ska jag. Ja!
Okej… Kära romare…
Håll käften!
Herr president ska tala.
Varsågod, herr president.
Kom igen, Rom, nu kör vi
Vår tid är nu, nu kör vi
Romare!
Landsmän!
Vem är er mor? Vem är er far?
Vilka är era förfäder?
Vår mor är drottning Demeter.
Vår far är den store Jupiter.
Vad skulle våra förfäder säga?
Låt oss älska och bli älskade.
Vi är alla dödliga!
-Bravo! -Bravo!
Tillåt mig, herr president.
Kära bröder och systrar.
Allt vi har tillhör Rom.
Vi har inget, och vi vill inte ha nåt.
Jag har inte ens underkläder på mig!
Allt vi har är Roms!
Mina romare.
President Claudius och jag kommer att bilda en grupp i församlingen
för att fortsätta tjäna er.
-Ja! Jag älskar att göra det i grupp! -Det gör vi alla!
Jag talar å läkarnas vägnar.
Församlingen har inte gjort något än angående läkares rättigheter.
Var är våra avgångspengar?
-Kom. -Tala nu.
-Du är experten. -Prata nu.
Läkare är rättfärdiga i sina krav på…
-Och? -Så?
-Och vi… -Ja?
-Kan du upprepa frågan? -Ser du?
Vi har fått nog av det här!
Det här är mitt sista inlägg! Jag drar!
-Gå! Hej då! -Bu!
Ursäkta. Du nämnde grupper, vad hände med de utlovade orgierna?
Kan vi, folket, ta del av dem?
Vi kommunicerade med kommunerna.
De kommer att tilldela stora områden så att allmänheten kan få ihop det.
Det är vår lösning.
Ja. Vi lägger oss inte i det längre.
Vi låter er vara.
Så vi säger inte: "För folket, trots folket."
Bravo!
Vänta lite.
-Har ni inget att säga? -Den här killen!
Vart tar alla skattepengar vägen?
Och de ökande levnadskostnaderna…
-Vänta lite. -Men jag…
Våra landsmän svälter!
Vad ska våra romare äta? Stenar?
-Bravo! -Bravo!
Vill ni utnyttja oss?
Era jävlar! Det får ni inte!
-Bravo! -Berätta för dem!
Arturias!
-Alla våra hatare kan äta kuk! -Exakt!
Ja! Må den som hatar oss
vara så hungriga att spindlar väver nät i arslet på dem!
Germaner!
Germaner! De kommer inte att besegra oss!
-Det är de som ligger bakom det här! -Ja.
-Vi kommer att vinna! -Punkt slut!
Punkt.
Vänta. Vi har saker att säga. Titta!
-När det gäller kvinnors rättigheter… -Det räcker, min son!
Jag är fru till en senator. Sluta gapa.
-Okej. Kör på. -Då kör vi.
Ärade romare.
Här presenterar jag Tiberius, som är chef för vår kvinnoavdelning.
-Tar jag hand om kvinnor? -Deras problem.
Jag lovar att jag ska ta hand om
varje kvinnas problem personligen!
Lita på mig och…
Kejsare Cornelius den tredje från vänster.
Bravo! Länge leve Cornelius!
Tja…
Arturias, jag såg dig inte i gruppen igår.
Jag var nära botten, kejsare.
Jag vinkade, men du såg inte.
Hur mår du, Claudius?
Du vet hur det är, kejsare. Import, export. Vi klarar oss.
Jag exporterade precis moln till perserna.
Titta på dem, kejsare. Molnen är på himlen.
Och exporten är på papper.
Bra. Men vad fan gör ni? Retar ni upp massorna?
Tvärtom, kejsare, vi lugnade dem.
Låt mig kolla.
Okej, romare.
Hur mår ni?
Fantastiskt! Fantastiskt!
Vårt folk är väldigt nöjda med allt vårt hårda arbete,
och de visar oss sin uppskattning.
Låt mig säga det här väldigt tydligt.
Romarna uppskattar, hyllar, och stödjer sin ledare
som inledde en ny era för Rom.
Ingen romare saknar nåt i det nuvarande klimatet.
Regeringstjänstemän vet hur man tjänar extra pengar.
Är du den nya senatorn? Kom hit.
Vad tror du?
Åh, min store kejsare,
jag hade några idéer,
men jag fick inte rösterna som krävdes i församlingen.
Jag vill gå med i gruppen som de äldre bildade.
Du är snart omgiven av de äldre.
Mycket bra. Man kan inte köra ensam. Det är bäst att vara i en grupp.
-Han är med. -Ja.
Hej.
Välkommen, doktorn.
Jag visste inte att alla vägar ledde till Rom.
Det visste vi. Jag visste att hon skulle komma tillbaka.
Min kära Semra,
sätt på en bra kassett och muntra upp oss.
De tar betalt för luft och vatten Och svindlar oss
Du kan krossa spargrisen Men det räcker inte
Folk i toppen Började råna alla
Vad säger du, broder? Det förändras inte
Se vem det blir
Som kommer och räddar oss
Vi blödde pengar Och satsade på en chans
Vad kan de fattiga göra? Det förändras inte
Vi är vana vid svårigheter Och på väg igen
Bra saker händer inte över en natt
Se vem det blir
Som kommer och räddar er
De tar betalt för luft och vatten Och svindlar oss
Håll mig sysselsatt Det kommer aldrig att förändras
Alla är likadana Var och en av dem, omänskliga
Orgier varje dag Det kommer aldrig att förändras
Är människor goda eller dåliga?
Vi har sett alla sorter genom århundradena.
Vissa goda, andra onda.
Vissa hjältemodiga, andra fega.
Vissa kloka, andra galna.
Man eller kvinna?
Är matriarkatet eller patriarkatet bäst?
Vem uppfostrar dem?
Mödrar föder såna lejonhjärtan!
Okej, de föder dem.
Blir dessa lejonhjärtan korrumperade senare?
Jag vill skylla på samhället.
Men tyst. Jag kan inte förmå mig att göra det.
Va?
Cemile, du skulle ställa sängen högt upp.
Jag satte den i mitten, storasyster.
Jag ville ha den högt upp som en tron!
Ja! Gör det som en tron!
Då kan han ropa order från sin tron. Kanske till och med få mig strypt.
Var inte svartsjuk på din bror.
Min son är en sann prins!
Yağız Efes omskärelse ska inte vara på samma nivå som allt annat.
Hans säng ska vara högt upp som en tron!
Han kommer att bli en hjärtekrossare!
När hans stygn har tagits bort, borde alla gömma sina döttrar.
Min systerson utstrålar maskulinitet!
Han frågar: "Nu när jag är en man, ska jag gifta mig då?"
Vilken raring!
Låt honom förbli ogift
och ha kul varje dag.
Min kära brorson kan umgås med en ny tjej varje dag.
Jag hoppas att han inte fastnar för de smutsiga kvinnorna.
-Gott om fisk i havet. -Ja.
Din ex-fästman måste ha känt likadant när han gjorde slut.
Den här lilla skiten med sina irriterande kommentarer.
Han är nio år, i sin originalförpackning.
Jag tror att du knyter bandet på fel del.
Håll käften, Sibel, annars klistrar jag igen den.
Yağız Efe är en sann prins!
Han är familjens lejon!
-Jag vill slita av honom snorren. -Ursäkta?
Det är ju ett talesätt. Varför skulle jag göra det?
De tog den väl ändå idag?
Ja. De skär den före ceremonin.
Cemile, vi kollar kakorna och lemonaderna.
Okej, storasyster.
Vad kan jag säga? Ni har blivit galna.
"Han är en sann prins!"
Ni ska vara demokrater
men ni vänder er till monarkin när det gäller Yağız Efe.
-Jag ska smaka på hans snorre. -Pratkvarn!
Andra gången, Nuran. Jag tar det på allvar.
Din dumma…
Yağız Efe!
Mamma, toppen av staven gick av.
Verkligen? Just den här dagen?
Vilket sammanträffande! Kan det vara ett tecken?
Oroa dig inte för det, grabben. Vi fixar det.
Man lever bara sitt ögonblick. Koncentrera dig.
Har du sett sängen, Taci? Den är på marken.
-Jag ville ha den där uppe som en tron! -Ja.
Yağız Efe, min söta pumpa, hur mår du, min älskade?
Jag är lite rädd, mamma.
Men du är en prins, min son. Prinsar blir inte rädda.
-Eller hur, broder? -Ja.
Blev du omskuren, morbror?
Självklart, grabben.
Blev du också rädd?
Blev jag rädd?
Jag blir fortfarande rädd när det gäller mina underdelar.
Om vi skulle spela fotboll så skulle jag täcka för här.
Är det därför du stoppar handen i byxorna hela tiden?
Ja, av rädsla. Jag kollar om den är kvar.
Prata inte dumheter.
Säg till när din morbror Aslan är här.
Kom igen, vi kollar till tårtan och lemonaden.
-Okej. -Säg till.
Okej, storasyster. Kom.
Taci, var är omskäraren?
Var är İbiş och Aslan?
Aslan sköter organisationen.
Så jag vet inte.
-Aslan! Du är så sen! -Vi är här.
-Vi har väntat i timmar! -Det är okej.
-Farbror Aslan. -Hej!
Din lille rackare!
Visa oss din snorre. Varsågod.
Taci, få honom att visa snorren.
-Visa den! -Han ska visa den. Ha tålamod.
Lugna ner er lite.
Taci, är du också full?
Ja, broder.
Det är inget. Bara en halv flaska vodka.
Jag är taggad.
Jag kan sköta allt utom tunga maskiner.
Och du tänker inte be mig att köra en väghyvel.
-Precis. -Gud hjälpe mig!
Işık, storebror, det här är İbiş.
İbiş!
Soldat!
Fahri, vad vill du ha?
-Jag mår bra nu, Aslan. -Okej.
Låt mig ordna det.
Hur mår du, pojk?
-Işık, broder. -Hej, broder.
Yağız Efe, min son, säg hej till din omskärare.
-Hej. -Hur mår du, lille rackare?
En riktig rackare.
Är tjejer på dig, Yağız Efe?
Aslan, broder, ta honom under dina vingar.
-Vägled honom. -Jag vägleder honom.
Vet du vad jag kallade honom när han var liten?
Jag kallade honom "Soldat!"
Titta på hans huvud!
För guds skull! Snälla.
Vad brukade du säga till mig när jag kallade dig soldat?
Aslan, jag ber dig att sluta.
Işık, snälla. Det är din sons lyckligaste dag.
Hör på, Fahri här
är en av de kuligaste omskärarna på Bağdat Avenue.
Prata inte om kulor, Aslan. Jag jobbar bara med den andra delen.
-Işık, broder. -Ja?
Har du kolonya?
För att desinficera utrustningen?
Nej, broder, för att späda ut lemonaden.
Mina händer skakar.
-Ett glas, så är de stadiga som vanligt. -Fahri.
Jag hoppas det.
-Förlåt. -Ingen fara.
-Fahri. -Ja, broder?
Citrondoftande?
80 %? Det duger.
Blanda det med ett glas lemonad.
Kom igen. Nu kör vi.
Låt mig se den.
-Soldat! -Soldat!
-Kom igen, min son. -Lugn.
Låt mig se.
Vi bedövar den först, eller hur?
Ge mig en minut, Işık.
-Här, Fahri. Vi skålar. -Ge det till mig. Hämta den.
-Välkommen, Fahri. -Vi dricker.
-Kom igen, Işık. -Vi ska skära den, oroa dig inte.
Lev i stunden lite. Slappna av, Işık.
Jag ska leva i nuet efter omskärelsen.
Vi har alla blivit omskurna. Det är inget.
Rackare där!
Han är en riktig odåga!
Odåga!
Låt mig se den. Jag såg den inte.
Vi ska väl bedöva den först?
Vi ska bedöva den.
Det är ett litet problem, så det går bra.
Fahri. Han fick den från sin mors sida.
Det är inte Işıks fel!
För Guds skull! Aslan, det räcker!
Det är okej, broder.
-Okej. -Han är ändå bara nio.
Det är bra. Jag är 44, men med en knöl!
Kom igen! Spela den när vi skämtar.
Okej, grabben, nu…
-Kan du bedöva den? -Självklart.
Fahri, vet du vad jag gör i sådana situationer?
Jag bedövar min dejt.
Jag får henne att dricka och sen pang!
Du är mannen, Aslan!
Är du redo?
-Jag är inte det minsta rädd. -Bra.
Men bedöva den väl, okej?
-Dumma pojke! Odåga! -Soldat!
Det här är det meningsfulla mest av dagen i ditt liv.
Du har mig här,
din farbror och din far Işık, din andra farbror.
-İbiş är också här. Kör på! -Kör, İbiş!
Nu är det din tur att spela, İbiş
Din mor ser dig som en prins, och alla tjejer älskar dig, Yağız Efe.
-Oroa dig inte. -Det är över innan du vet ordet av.
Är du redo?
-Låt mig se. -Han bedövar dig först.
-Jag ska bedöva den. -Här kommer nålen.
Det var allt. Det var det svåra. Ingen smärta längre.
Har du bedövat den?
Den är avdomnad om två minuter.
-Resten är lätt. -Snart över.
Låt mig se. Ja, bra, allt är bedövat.
Den är avdomnad.
Min hand är avdomnad!
Min hand domnade bort…
-Kom igen, vi skålar. -Jag trodde att vi hade druckit färdigt.
Lev i nuet, Işık.
-Slappna av lite. -Jag slappnar av efteråt, Aslan.
-Han har fortfarande inte omskurit honom. -Okej.
-Vänta lite. -Kör på, İbiş.
Işık, min bror. Nu kör vi.
Är du redo?
-Oroa dig inte. -Var inte rädd.
Jag skyddar dig.
Du är en soldat!
Jag håller den… Ja, så här.
Din far och dina farbröder är här.
-Titta upp. -Är vi redo, Aslan?
-Skär. -Jag skär.
Gör det.
Du! Var lugn och stadig.
Jag skar den.
Bra.
Det är över nu. Vilken modig pojke du är!
-Herregud! Alltihop lossnade. -Så där.
Jag kommer att svimma.
-Vänta, Işık. -Lugna dig.
Jag svimmar.
-Lugna dig. -Det är okej.
-Spela inte, İbiş. -Jag svimmar, Taci.
Men den är avdomnad, eller hur?
-Jag… -Vad ska vi göra nu?
Vad hände?
-Varför gav du mig den här? -Har han redan skurit den?
-Va? Ja, det gick bra. -Ja.
Han kommer att bli en hjärtekrossare!
Jag undrar vems hjärta som blir krossat.
Han är en man nu! Lejonkungen!
Var är Işık?
-Han blev för uppspelt. -Ja.
Du vet hur Işık blir, syster.
Vilken knäppis!
Det är så omanligt att svimma.
Min son, du är en man nu!
Jag känner ingenting, mamma.
Jag vill slita av hans snorre.
För sent.
Jag vill äta hans snorre!
Här.
Vad fan är det här?
Soldat!
Huvudet tog smällen.
Kära tittare, de säger att det inte är bra att vara överbeskyddande.
Kan man kalla det en kabaré
utan att beröra samhällsfrågor?
Ursäkta mig.
Jag gillade sketchen jag var med i.
Skrev du den?
Vad kul att du tyckte om den.
Det var ett bra uttalande mot giftig maskulinitet.
Hur kunde mödrarna och mostrarna egga på den unge mannen så där?
Exakt!
De kallar honom ett lejonhjärta, en tiger.
Då tror män att de kan göra som de vill!
Jag säger nej!
Dina observationer var otroligt skarpsinniga, herrn.
Du krossade alla tabun.
Så vänligt av dig, unga dam.
Ja. Kan vi dricka och flirta?
Gärna!
Och du är i perfekt ålder!
Jag kan lura dig att skriva över ditt hus på mig.
Ursäkta mig om det här är för mycket av en kliché.
Nu slutför vi överföringen!
Precis.
Bröder, titta.
Enligt den nya lagen får alla dessa platser
nu bebyggas.
Det här stället kommer inte att räknas som en skog längre.
Ja!
Vi kommer inte att ses som mänskliga för det vi gör med marken.
Vilken osannolik tur!
Markägarna kommer snart till oss.
-Ja. -Men vi vet vad vi ska göra.
Vi ska motarbeta dem.
-Ja. -Så är det.
Jag är stolt över er.
Jag älskar att leda det här ämbetet.
Ni är så fantastiska människor! Sätt er, tack.
Vi lärde oss allt från dig, vår manager.
-Allt jävelskap. -Precis.
Men jag varnar dig, Sermet.
Bär inte så dyra klockor här.
Jag bar bara den eftersom du hade din.
Du har rätt. Jag ska föregå med gott exempel.
-Vi tar av dem. -Genast.
Får jag se på din?
Vänta lite. Är det en liten uppgradering från min?
Minns du hotellerbjudandet? Jag fick den där.
Men jag skrev på avtalet.
Jag borde få klockan.
Jajamen!
-Ge mig den. -Självklart.
-Men använd den inte här. -Okej.
Jag har inte tagit emot mutor på fem minuter.
Jag blir snart galen.
Gå till din plats.
Stig på.
Hej.
Vägen komplicerar saker. Vi är bakbundna.
-Precis. -Jag är Aylin Seçkin.
Jag börjar idag. Mina dokument.
Åh? Låt mig se. Fröken Aylin.
Biträdande chef.
Vänta lite.
-Det här är Sermet och Erkin. -Hej.
Stanna här, ni två.
Tja… Vänta.
Så fröken Aylin har mer auktoritet än er två.
Vad är det?
Vi har en arbetsdynamik här.
Ska vi överlämna våra dokument till dig
utan fröken Aylins initialer?
Eller så går vi förbi henne genom att säga att hon är sjuk.
Och i vissa fall kan vi registrera henne som avliden.
Jag känner clownen Fuat som jobbar på bårhuset.
-Bra. -Bra.
Gratulerar och beklagar, Aylin.
Välkommen. Sermet, ge henne sigillet.
-Genast. -Sigillet är viktigt för auktoritet.
-Varsågod. -Ja. Grattis.
-Varsågod. -Varsågod.
Süleyman, te för fyra!
Jag blev underrättad vid högkvarteret i Ankara idag.
Vissa områden räknas inte som skogar längre. Tråkigt.
Det var det vi pratade om.
Vi är alla extremt upprörda över det.
Salamun alaykum.
Hej, är det här fastighetsregistret och katedralen?
Nej, det här är Passe-partout.
Rıza, vi älskar din roliga accent,
men jag står inte ut med ditt pladder.
-Prata med fröken Aylin. -Prata med henne.
Prata med Aylin.
Fröken, jag har två dekar mark.
Killarna på tehuset sa att vi kan bygga där nu.
Kan du kolla om det är sant?
Visst. Låt mig se.
Ställ den här.
Ja, nu kan ni börja bygga där.
Vi ska bara bygga en liten stuga. Vi vill inte ha mer.
-En stuga? Nej, det går inte. -Inte en chans.
Det kan du inte.
Du måste sälja marken.
Vår chef sa till dig förra gången. Det passar för turism.
Det är en turistzon.
Nej, du får bygga vad du än vill där.
Vad han vill?
Jag har aldrig hört den frasen här förut.
-Men damen sa att jag får det. -Ja.
Rıza, jag vill svara dig med en lustig accent
och prata med dig så här, men jag är dålig på accenter.
Du är så rolig, sir.
Hej, herr Nizami och hans män. Hur mår ni?
Välkommen, herrn.
Pang, pang!
Kolla fickan.
Hur gör du det där?
-Hur mår du, Servet? Pang! -Herrn…
Erkin, pang!
Wow, Sami!
Du är en solstråle på det här kontoret.
Vad är det? Pang!
Hur satte du på mig den?
Det handlar om snabbhet. Jag är upptagen, jag måste skynda mig.
Välkommen, broder, sätt dig. Får jag kalla dig bror?
Kalla mig pappa.
-Pappa! -Vår pappa.
Jag behöver en tjänst.
Kan du skriva:
"Han köpte klockan med sina egna pengar" här?
Jadå, inga problem.
Süleyman, kaffe, nu!
-Jag har inte sett henne förut. Är hon ny? -Ja.
-Pang! -Åh!
Vad är det här?
Hur vågar du?
Förlåt. Süleyman, pang pang!
Gå nu.
Vad behöver du?
Nizami…
Jag behövde ju en zonindelning
för området mellan skogen och stranden.
Bra gjort!
-Ja, vi gjorde det. -Det är klart.
Du vet att jag köpte massor av mark i det här området.
Ge mig tillstånd att bygga ett hotell.
Ta hand om pappersarbetet och så.
Vad för slags hotell har du tänkt dig?
Jag vill att folk som ser det utifrån
ska säga: "Den jävla skithögen sabbade hela stranden!"
Och på insidan
ska det vara en underbar plats
som kan ge dig en femstjärnig upplevelse i världsklass.
Du beskriver mitt drömhotell, herrn!
-Herrn. -Va?
Ni får bygga, men jag kan inte godkänna det.
-Prata med min chef. -Okej. Herr chef…
Ja. Sami, herrn, du vet den lilla lotten?
Den är Rızas.
Du äger den här lilla lotten i mitten som sticker ut här?
-Det gör han. -Var har du varit?
Jag har letat efter dig!
Pang! Kolla fickan.
Wow! 50 000 lira!
Jag tar tillbaka dem. Det var bara ett test.
Du märkte inte det, va?
-Nej. -Han såg förvånad ut.
Herr Rıza, det här är herr Sami. Han är en stor turistmagnat.
Självklart känner jag igen dig.
Självklart gör du det!
Ja, eftersom jag jobbade med boskap förut.
Jag kan se en ko direkt.
Och jag tror att du väger runt 100 kilo.
Du är fullvuxen.
Men vi får se hur mycket mjölk du ger mig.
Rıza är en av oss!
Ja. Det här är klart.
Ge Rıza en oralet. Det är för tidigt för kaffe.
Så du ska bygga ett hotell?
Men hur skulle det fungera?
Mitt i ditt enorma landområde ligger min lott på två dekar.
Vad ska vi göra?
Så här ska vi göra, Rıza.
Du säljer din lott på två dekar till ett rimligt pris.
Men sen då? De säger att man inte får bygga en stuga ens.
Ja, det är en stuga som inte får byggas där.
Men herrn säger att han ska sabba stranden.
Lagen är väldigt tydligt på herr Samis sida.
-Verkligen? -Ja.
Det säger du inte?
Gör din pang, pang magi då för att reda ut saker.
Pang, pang.
En sann magiker!
Sami, herrn, jag tar hand om pappersarbetet med Rıza.
Oroa dig inte. Du har ditt tillstånd.
Ja, ta hand om det där. Jag är upptagen.
Självklart.
Det är lite långt, men jag skrev ner min avvikande åsikt:
"Marken passar inte för turistutveckling."
Varsågod.
Och jag förväntar mig en omedelbar ursäkt för den fräckhet du visade upp.
Att ta eller ge mutor
är ett tecken på svaghet och omoral.
Om du måste muta en tjänsteman för att få jobbet gjort,
så är det nåt olagligt på gång.
Skäms, herrn.
Sami, Aylin här reciterade precis en passage
från romanen Gärdsmygen av Reşat Nuri Gültekin.
-Hon överraskade mig också. -Bravo!
Fröken Aylin, även på ministernivå…
Jag fick deras godkännande innan jag kom hit.
Jag är ledsen, men jag skriver inte på ditt dokument.
Och jag delar min bedömning med departementet.
Kom igen, gör inte så här. Jag kan inte sälja min mark nu!
Fröken Aylin, ge mig en siffra, och var inte blyg.
-Låt oss vara ärliga. -Ja.
Vi är alla bra på siffror, kära Aylin.
Vi delar på ett rättvist sätt.
Rättvisa?
Du är offentligt anställd. Var förnuftig!
Ja. Titta på Rıza här.
Vill du verkligen göra den här gamle mannen upprörd?
Eftersom ni alla är tjuvar, ska jag också vara med?
-Ja. -Ja.
-Ta dem. -Jag kan inte.
Kom igen, ta dem!
Det går inte.
-Ta dem! -Jag kan inte.
Ta dem.
Åt helvete med det här korrupta systemet!
Ta dem
Jag kan inte Det är skattebetalarnas pengar
Stjäl dem
Jag kan inte Det är statens pengar
Vad och hur kan jag göra vad med vad?
Ta dem bara Det är priset för det
Bara stjäl dem Släpp det
Hur och med vad kan du få det att gå ihop?
Stjäl dem
Jag kan inte De fattiga behöver dem
Stjäl dem
Jag kan inte Det är haram-pengar
Hur och med vad ska jag straffa dig med?
Åt helvete med ditt predikande Och ditt pladder
Jag har inte tid För fattiga människors rabalder
Följ strömmen Och jag ska få det att regna
Samma gamla historia Det förändras aldrig
Han reder ut sina saker under lunchtid
Livet är grymt
Vad kan jag säga?
Allt du duger till Är en liknelse i en kabaré
Snobbiga idealist Du säger åt oss att inte stjäla
Avsluta dansen Så ska jag förklara det utförligt
När saker når en återvändsgränd,
ska vi då börja om? Vad tycker ni?
Hur kan nån begå samma misstag om och om igen?
Eller kan de göra rätt den här gången?
Herr berättare, vi är nästan redo att köra igång. Så…
Jag ville bara göra en bra presentation för vår sista liknelse.
Vilken liknelse?
Den här.
Älskling, jag blev kär i dig.
Jag vill att vi ska bilda familj och skaffa barn. Men…
-Ja, älskling? -Jag menar…
Det funkar inte så bra med dina föräldrar.
Varför inte, älskling?
Han pratar om pinnar och vapen.
Jag vill inte föda barn i en så smutsig värld.
Men hur kan vi statuera exempel om vi ger upp nu?
Du har rätt.
Vi kanske inte är det styrande partiet,
men vi förblir i opposition.
Okej, då.
Det är vad de sa.
Och sedan var de i opposition resten av livet.
Bror, det börjar bli sent. Folk vill gå.
ETT SNÅLT LIV
SLUT
Undertexter: Sarah Wallin Bååth