EN NETFLIX-SERIE
Hvad så, Mami?
Erşan, de gav vores film tre stjerner.
Anmeldelserne var gode.
Bare der var lidt mere sex i filmen.
Makkersæben sælger godt.
Den går som varmt brød.
Alle tiders.
Hvad fanden?
Hejsa.
Seyyal, hvad laver du her?
Hvad tror du? Jeg udlever min rolle.
Mami, vi besluttede os for at lege med handlingen i Tørre Murad.
Nogle film bliver bedre med lidt ekstra kærlighed.
Værsgo.
Så skal der leges.
Kom så, skat.
Brug bare løs.
Tørre Murad?
Endda uden spyt.
FREDAG DEN 13.
Kære publikum, filmen starter om et øjeblik i sal nummer tre.
God fornøjelse.
-Hej, Tumtum. -Hej, Erşan.
Skal du se filmen?
-Nej, jeg kom bare forbi. -Hvorfor har du så købt popcorn?
-Det er en bog. -Til hvad? Hvem skal du se filmen med?
Med min tante.
-Hvor er hun? -Jeg venter på hende.
-Er du her også med nogen? -Nej.
Gå bare ind. Jeg giver din tante besked.
Nej, gå du bare ind, så giver jeg din veninde besked.
Jeg er her alene. Hvad skal du med Indføring i filosofi?
-Hvad skal du med to billetter? -Indføring i filosofi… Vent.
-Hvem fik dig til at komme? -Ingen endnu. Men forhåbentlig snart.
-Hvem kom du med? -Jeg kom ikke med nogen. Gå ind.
Hejsa.
Jeg er bange, men jeg bliver også vild i varmen af den slags film.
Hvordan går det, İbrahim?
Godt, Seyyal. Nyd filmen.
-Han er her med en, men han vil ikke… -Jamen dog, sikken overraskelse!
-Hej Erşan. -Hej. Indføring i filosofi.
-Skal I også se Fredag den 13.? -Ja.
-Blev du utålmodig? -Jeg var opslugt af bogen.
Det var jeg også.
-Tror I, den er for uhyggelig? -Jeg er allerede bange.
-Lad os gå ind. -Kom.
-Klar til uhygge.
Jeg sværger, at hun inviterede mig.
Indføring i filosofi. Værsgo.
Skiderik.
Pyro. Kom med den.
Værsgo.
Jeg vil gøre mig umage.
Muammer, hvorfor…
Mister den ikke sin styrke?
Jo, det gør den, men den mister ikke sit ry.
-Og jeg fylder den ikke. Se? Forsigtigt. -Ja.
Har I nogensinde bestyret et sted?
-Det har I ikke. Så hvad snakker I om? -Muammer, nu vi taler forretninger.
Hvornår tror du, vi får vores penge for Tørre Murad?
Det ser ud til, I får dem. Drik, og sig, hvordan den smager.
-Den er for stærk til mig. -Så kan du få en mild en.
For mig er den fin, men der mangler whisky.
-Det er ikke engang whisky. -Hør her.
Kunden skal have den som det fjerde eller femte glas.
I skal tænke som en barejer.
Åh nej.
Det er rædselsfuldt.
Undskyld mig.
Det var rædselsfuldt.
Her er for mørkt og for trangt. Det bliver ikke bedre.
Okay.
Jeg har det mærkeligt, når jeg ser øksen.
Hvad med dig?
De rører ved folks bevidsthed.
Hvorfor bliver vi bange? Det er det, der er så spændende.
Øksen er bare en metafor.
Skal jeg lægge min jakke mellem os?
-Jeg forstår ikke. -Jakken.
Popcornbæger med hul i bunden. Og her er mørkt.
Hvad snakker du om?
İbrahim, lad mig se filmen nu.
Selvfølgelig.
-Se der. -Undskyld.
Ja?
Jeg vil gerne smage dine popcorn, hvis jeg må.
Tilbuddet gælder ikke fremmede.
Måske er jeg også bange.
Du lider af vrangforestillinger, ikke af frygt. Tag et koldt bad.
Drop det smagløse tyggegummi ved din side.
Det er en god genre. Horror. Vi kan overveje den.
Du skal være djævelen indeni mig.
Nej, publikum forventer at se mig. Det dur ikke.
Okay, lav en film, men jeg vil dø sidst.
-Det er en mulighed. -Måske.
-Okay. -Lover du det?
Du dør sidst. Jeg giver dig mit ord. Erşans ord.
-Tilsæt varmt vand, hvis det er raki. -Hej.
Hvorfor drikker I whisky ved middagstid?
Jeg drikker ikke, Alev. Det giver mig hjertebanken.
-Velkommen, søde Alev. -Tak, Mami.
Hvad er det?
Prisen hedder vist den Den Gyldne Fersken. Det sagde han. Jeg ved det ikke.
Han kom med den midt om natten. Han ville knap nok gå.
-Må jeg se den? -Selvfølgelig.
Den er falsk. Det er en rekvisit.
Du er blevet narret.
Pokkers. Jeg blev så glad, fordi jeg fik en pris.
Hvad står der?
"Til Alev, mit hjertes dronning." Hvad er det for en pris?
Hvad ved jeg? Jeg giver den til min hushjælp.
Nu er jeg irriteret. Hæld et glas op til mig.
De er ikke klar til at blive drukket.
Tag, hvad du vil i baren.
Okay.
Søde, fik du din betaling for Tørre Murad?
Du skal nok få din, skat. Alle bliver betalt, bare rolig.
Skab ikke problemer, ellers vanker der.
Sig ikke den slags ting. Det bringer uheld.
Man får, hvad man giver.
Se og lær, røvhuller. Lær at være en del af et hold.
Jeg sagde intet.
-Sig noget. Hvis du havde sagt… -Så er det nok.
Jeg går nu. Vi ses i aften.
Kig lige på mig.
I er nogle fantastiske drenge. Virkelig fantastiske.
-Alev? -Ja, søde?
Du stråler i dag.
-Jaså? -Alev.
Jeg sværger, du stråler virkelig.
Jeg sveder bare lidt.
Få mig ikke til at le.
Vi ses i aften.
-Alev, vent. -Ja, søde.
De snakker, som de har forstand. Kommer du ikke hjem til mig i aften?
Jeg har købt nogle gode plader, vi kan lytte til.
Du er skør. Farvel. Jeg går nu.
-Hvordan går det, Eryetiş? -Som det plejer.
Godt.
Jeg har det sært. Hvad gav du os at drikke?
Sig mig engang.
Hvorfor snakkede du til Alev på den måde?
Det fløj ud af mig. Jeg forstår det heller ikke.
Virkelig. Alev, hvad sker der?
Jeg var nær snublet.
-Hvad så, piger? -Alev.
-Du ser smuk ud, ved du det? -Ja, det gør jeg.
-Hvor har I været? -Til den der fredagsting.
-Må jeres bønner blive hørt. -Fredag den 13. Den var uhyggelig.
-Jeg anbefaler den. -Jeg kan ikke lide vold.
-Hvad laver du? -Hvad er det for en duft?
Hun lugter af mølkugler. Gå så.
-Kom. -Det er mærkeligt.
Særling.
Bliver jeg ikke inviteret med i biografen mere?
Det var bare research. Jeg vil lave en gyserfilm.
Og jeg lover dig, at du dør sidst.
-Sværg, eller jeg dør. -Jeg dør før dig.
-Giver du dit ord? -Erşans ord.
-Hvad? -Jeg sværger på Koranen.
Gudskelov.
Vi ses i aften.
-Har du bemærket noget ved mig? -Jeg har bemærket alt ved dig.
Hej så længe.
Hej.
-Hvor gik hun hen? -Hvem er du?
Hvad mener du?
Du dør sidst i filmen. Det lover jeg.
Erşan, jeg fandt den under baren.
-Hvad er det? Pickles? -Det er jo trolddom!
-Hvad? -Alev var den sidste bag baren.
Det er hende.
Du godeste, den begynder at virke! Giv mig den. Gud hjælpe os!
Hvilken slags trolddom?
Lyt til mig. Jeg har mange års erfaring.
Besværgelsen binder folk til en.
Min stakkels, ældre veninde er nok jaloux på mig.
Vi har kendt Alev i årevis. Hvorfor gør hun det mod os?
Og hun er en engel. Tager vi måske fejl?
Muammer, hør her.
Hvis I anklager Alev for den slags, smadrer jeg fandeme stedet!
-Fuck det her! -Han har en kniv!
Slip, så jeg kan afslutte det her!
Slip kniven! Tumtum, slip den! Jeg snitter Alevs navn.
-Stop nu. -Hold din kæft!
Du er lige kommet til!
Snak ikke, som om du ved alt!
Du har knap nok smidt bleen endnu!
Jeg fik ikke engang lov til at røre dig!
-Hører du dig selv? -De er blevet fortryllet.
-Trolddom er noget vrøvl. -Se bare på dem.
Alev!
-Jeg tror, jeg dør. -Jeg tror, jeg har det bedre.
-Er det whisky? -Nej, det er ikke whisky!
I hører ikke jer selv. Tag jer sammen.
Okay.
Ja.
Ja. En bindende og hadefuld besværgelse.
Det er det helt sikkert.
De blå perler er mig.
En side fra en bog. Brændt i kanten. Der står Platon. Det er Feride.
-Det kan være mig. -Vrøvl!
Det her er mændene.
Agurkerne?
Det er diskrimination, det er ydmygende.
-Vent. Hvad med sømmene? -Spørg ikke.
Jeg forstår ikke, hvor bindingen sker.
Pyro, er det ikke indlysende?
-Det er bare agurker. -Hvordan bryder du fortryllelsen?
-Feride. -Ja?
-Tis på siden, og kom tilbage. -Hold nu op.
Tis på den, søde.
Okay! Fint.
Godt.
Vi bader perlerne i alkohol.
-Her. -Nej! Lad være med det!
Spoler det ikke nu! Det er ikke alkohol!
-Pyro, hent en whisky. -Okay.
-Tag den lille flaske. -Kom bare med en.
Den tager jeg.
-Hvad med agurkerne? -Vi tager sømmene ud.
Lad os ikke dvæle ved, hvem er hvem.
Lad os smadre dem med en sko og få det overstået.
Seyyal, da de har forskellige størrelser, så lad det blive mellem os.
Godt. Skal jeg begynde med den mindste?
Sig til, hvis I mærker noget.
For fanden da!
Det tænkte jeg nok.
-Jeg går. -Vent lidt. Er du okay? Alev!
Jeg vil skide på Alev. Hvad er det her?
-Tal ikke sådan om Alev! -Rolig.
-Han har det fint. Bliv her. -Hans fortryllelse er brudt.
Den der må være mig.
Hvis det er Erşan, må den anden være mig.
Okay, så siger vi det.
Det er utroligt, men jeg er lettet efter at have tisset.
Jeg trækker den ud.
Hold op med det pjat. Træk den ud.
Mami.
Vent, jeg er ikke med. Er størrelserne…
Det er respektløst. Det er ydmygende. Det er ikke trolddom.
Den ydmygende del er forbi. Disse er rimelige.
Godt, jeg indrømmer, at den her er min.
Det afgør vi, Tumtum.
Var det din?
Godt så.
Du er okay med det her, ikke?
Jo. Det er en af dem.
Godt. Jeg trækker den ud.
Altın, du er blevet velsignet.
Jeg trækker også den her ud.
Tak, søde Seyyal.
Men lad det blive mellem os.
-Andet ville være tosset. -Det er bare noget sludder.
-Er der noget, der føles unormalt nu? -Nej.
-Så er trolddommen ægte. -Det er massehysteri.
Vi overlevede en katastrofe. Tak.
Intet er privat mere, men vi er et hold nu.
Men det gør mig trist, at en af os brugte trolddom for at blive elsket.
Den slags har selvfølgelig en pris. Tak, Seyyal.
Alev, velkommen, skat.
Godaften, Erşan.
Er det ikke lidt for tidligt?
-Du er så sjov. -Nej. Det er sent.
Hvad var det?
Mine luksusmøbler og lamper har opført sig sådan hele aftenen.
Jeg ville fortælle dig noget om den film, du nævnte i går.
Den, du vil lave.
Du sagde, at jeg blev den sidste, der døde i gyserfilmen. Så…
-Hvad sker der? -Ingenting. Og?
Okay.
Er du sikker på, du vil lave en gyserfilm?
Vi har aldrig lavet den genre før. Det gør mig nervøs.
Pickles, søde?
-Senere. -Undskyld, der er et søm i.
Undskyld mig. Det ringer på døren.
Jeg kommer.
Kom indenfor.
Er du tosset?
-Se. -Hejsa.
Godaften.
-Jeg håber ikke, vi forstyrrer. -Vi snakkede om filmen. Hej.
Feride, vis hende, hvad du har med.
Et Ouija-bræt.
Alev, søde, hvad siger du til en seance?
-En smagsprøve på stemningen før filmen. -Hvad ved jeg om seancer?
Er det i orden, jeg bruger paryk i filmen? Mit hår falder af i totter.
-Hvad sker der? -Det har stået på hele aftenen.
Mine tænder er mærkelige. Jeg kan trække dem ud sådan her.
Og mine øjne ruller rundt. Gad vide, hvad der er sket?
-Tumtum, vil du have pickles? -Ellers tak. Jeg har selv med.
Sikken spøgefugl.
Jeg skal lige på toilet.
Udmærket.
-Det var så godt. -Tak.
Hun blev skidebange.
Vent.
Herre, Jordens hersker, tilgiv mig mine synder.
Du godeste.
Altın! Hvad laver du?
Alev? Jeg var på toilet, men du så mig ikke.
Alev. De er alle sammen skøre.
Lad os stikke af. Jeg drømmer altid om dig!
Hvad fanden snakker du om, Altın? Erşan!
Erşan! Hvad foregår der?
Han skræmte mig. Hvem gør den slags?
-Jeg ryster overalt. -Alev.
Vi her alle sammen, søde. Du opfører dig sært i dag. Kommer!
Kom ind.
Godaften.
Hvad så, søde?
Hvorfor skræmte du mig på toilettet? Har du ingen skam?
-Jeg er lige kommet, Alev. -Lad mig være!
Kom ind.
Erşan, jeg har en 28 år gammel whisky med.
Af mærket Rize.
Du brændte mig af i dag, men nu fandt jeg dig her.
Hold op, Mami.
-Er bordet klar? -Kom. Lad os ikke vente. Det er tid.
-Er tidspunktet vigtigt? -Det er det altid, uanset hvad.
-Kom så. -Kom med.
-Alev, hvordan går det? -Fint, hvorfor spørger du?
Jeg forstår ikke, hvor I fik idéen med seancen.
JA - NEJ - FARVEL
Feride, begynd at forklare.
Først og fremmest skal alle tro på det.
Interesserer I jer for parapsykologi?
-Hvad mener du? -Spådomskunst, besværgelser og den slags.
Jeg tror på det, men jeg er ikke sikker.
Godt. Hvis ånd skal vi påkalde?
Min svoger Gültekin måske? En rigtig sjov fyr.
Alev, hvem skal vi påkalde?
Bland ikke mig ind i det. Jeg dør af skræk, hvis I påkalder mig.
Godt, lad os påkalde Alev.
Erşan. Jøsses, hvad fanden sker der?
-Kan vi påkalde en levende person? -Ja, vi kan.
-Ja. -Giv mig lidt vand.
Ikke whisky, bare vand.
Der er det samme i.
Erşan, sig noget. Hvorfor mig? Påkald ikke mig. Jeg kommer ikke.
Okay, påkald mig.
Fint, vi påkalder Tumtum.
Alev, skal vi dæmpe lyset?
Hvad fanden, Mami? Skal vi lave i bukserne?
Nu tager vi hinanden i hænderne.
-Kom så. -Lad os bare gøre det.
-Ja. -Okay.
Fra åndeverdenen, İbrahim Tumtum.
Det er sgu latterligt. "Fra åndeverdenen, İbrahim Tumtum."
-Klap i! -Hold op med at grine, dit fjols.
-Kom så. -Ja, kom så.
Fra åndeverdenen, İbrahim Tumtum.
Han kommer.
Vær ikke fjollede. I ryster med bordet.
Vi holder i hånd, så hvordan det?
-Slip min hånd. -Nej! Så dør han!
-Han kommer. Sådan kommer İbo. -Han skummer ud af munden!
Han kom.
Jeg er İbrahim Tumtums ånd.
Hold da kæft! Det er hans stemme.
Erşan, jeg kan lide dig.
İbo, velkommen, ven.
Velkommen, İbrahim.
Stil jeres spørgsmål.
Tumtum, fik du din betaling for Tørre Murad?
İbrahim! Er krop og sjæl to forskellige enheder?
Feride… Spørger du İbrahim om det?
İbo, går det godt med dig?
Nej! Nogen har fortryllet mig.
-Jamen dog! -Ville de forvandle dig til et røvhul?
Gør ikke grin med det her. Tag det alvorligt!
Ikke kun mig. Også jer andre.
-Hvad? -Du godeste.
Hvem?
-Men hvem? -Hvem?
-Se på brættet, så staver jeg det. -Lad os sætte fingrene på.
Kom så.
Kom nu.
Den bevæger sig.
E.
R.
Ş.
Erşan!
Hold op. Han stavede til Fahri.
Fanden tage dig på alle måder.
Ærlig talt, skam dig!
Har du ikke dårlig samvittighed over mit hår?
Vent…
Lyv ikke, Tumtum. Det ville jeg aldrig gøre!
Min ånd!
Hvem der end gjorde det, må sige det nu!
Jeg kan ikke holde bordet længere!
Jeg har intet gjort.
Nu er det nok!
Den bevæger sig i ham!
Stå frem, så vi kan gøre det godt igen. Ellers forlader jeg denne krop!
Den gør det.
Hvem?
-Forlad ikke kroppen! -Den gør det.
Det var mig!
Sig sandheden!
Det var mig!
Jeg gjorde det, så I ville elske mig mere! Jeg gør det aldrig igen!
Tillykke, du vandt!
Fortrylle os? Vi er fortryllelsen!
Røvhuller, I slog mig nær ihjel.
-Du fortjente det efter det, du gjorde. -Du er som vores storesøster.
Vi holder af dig!
Okay, undskyld.
-Der er ikke noget indeni dig, vel? -Nej. Kun kærlighed.
Tilgiver I mig?
På én betingelse. Jeg er den sidste, der dør i den nye film.
Det er i orden. Jeg slog min hofte, og min røv er helt skæv nu.
Jeg ordner røven. Det ville en læge også gøre.
Navnet på filmen er Jordemoderens møgknægt.
Hvad fanden…
Pas nu på, hvad du siger.
-Pyro. -Ja?
Godt trick med fodsporene i loftet.
Det var ikke mig.
KUNERI FILM OG LEG APS
Şefik?
Du har stadig ikke rørt din mad.
Kom nu, jeg skal på arbejde. Spis din morgenmad.
Er det dig, der bringer børn til verden, mor?
Ja, min dreng.
Hvorfor? Kan jeg ikke være den eneste? Jeg ville ønske, der ikke var andre børn.
Du ved, jeg er jordemoder. Det er mit job. Det er det, jeg gør.
Men jeg er altid alene hjemme.
Se de billeder, jeg tegner.
Hvad?
Den er fra, da du var her.
Da jeg tegnede den, var du ikke hjemme.
Hvem er det?
Det der barn.
Hvem er det?
Det er dig.
Og det er jordemoderens…
Vær ikke uforskammet. Sig det ikke.
Jeg ville sige "søn."
Det er mig. Jordemoderens søn.
-Min dreng. -Mor?
Forlad mig ikke.
Hvad? Hvorfor skulle jeg forlade dig? Kom så, jeg skal på arbejde.
Spis nu din morgenmad.
Hvorfor skulle jeg forlade dig? Herregud.
Vær en god dreng og spis færdig.
Şefik skal nok være en god dreng
JORDEMODERENS MØGSØN
Husets beliggenhed er fantastisk.
Grunden ligger fantastisk. Vidunderligt, jeg håber, det er her.
Ikke sandt, Nükhet?
Høje hæle dur ikke i skoven.
-Menteş! -Frygt ikke, jeg er her!
Hvis det er en del af testamentet, vil jeg skrive mine bedste værker her.
Skønt. Jeg elsker det. Jeg tror, det er her.
Det kunne være en jagthytte.
En varm og sikker jagthytte.
Namık Ekün fra TYS-kommandoen.
Vi går ikke på jagt eller noget i den stil. Er du advokaten?
Goddag. Jeg hedder Menteş. Det er min kone Nükhet.
Namık. Fra TYS-kommandoen.
En hund gør.
Sagde du advokat? Jeg er ikke advokat.
Fahrettin har inviteret mig til et jagtselskab.
De sagde, det var nummer 45.
Det handler om en arv.
Rasim Bağcı, advokat. Han ringede og bad os om at komme.
Hvor sært. Jeg har den samme adresse.
Er I søde at hjælpe mig?
-Kom, elskede. -Hold op, Pippi.
Måske er hun advokaten.
Vi er tydeligvis gået forkert.
Afholdes Fahrettins jagtselskab her?
Der står mad og drikke inde på bordet.
Meget enkelt. Jeg så mig omkring, men her er ingen.
Hej. Du er måske mediet?
Et medie? Menteş!
Gudfaderbevares.
Jeg hedder Menteş! Menteş Dağlar. Hvem er du?
Monique Baldi. Og det er Pippi.
-Hvor stod bordet? -Indenfor.
Kom, Nükhet.
Tak.
Der er noget galt.
Jeg tog helt herud.
Jeg kan ikke lade være. Det parapsykologiske fascinerer mig.
-Er du nysgerrig, hvad angår fremtiden? -Nej, mest fortiden.
I mit tidligere liv var jeg en spansk slave.
Slå mig ikke!
Vær barmhjertig!
Jeg har ikke gjort noget galt!
Vær sød ikke at slå mig!
Los ricos también lloran.
De rige græder også.
Denne vej.
Menteş, kom nu.
Vent, skat. Kom med.
Hvor fint.
Halløj der!
Mit navn er Cevdet. Cevo.
Er du Sabri?
Jeg er Menteş, hans bror.
Cevdet? Søn af Ali, leverkebab-kokken?
Hvad foregår der?
Er du også fra Kocamustafapaşa?
Ja.
Monique Baldi. Rachels søster.
Vi gik på den samme skole.
Dine joggingbukser revnede under en saltomortale,
så man kunne se din røv.
Den Monique?
Det husker jeg ikke.
-Du sagde, du var en spansk slave. -Det husker jeg.
Hvor mærkeligt! Vi er alle fra det samme kvarter.
-Jeg hedder Namık. -Namık? Jeg kan ikke huske dig.
Jeg gik sjældent ud, da jeg var barn.
Goddag.
Afholdes den byzantinske møntauktion her?
-Vi har et bud! -Vi har et bud!
-Første gang! -Anden gang!
-Solgt! -Solgt!
Jeg kender jer.
Beskidte Bahriyes sønner!
Taner og Şener.
-Ja! -Ja!
De gav os den samme adresse, men af forskellige grunde.
Hvorfor samlede de os mon her?
Det er med sikkerhed ikke et beboermøde. Sådan noget pjat.
For fanden da! Hvad pokker?
Jeg håber ikke, vi bliver slået ihjel én efter én.
Sådan noget pjat. Ikke mens jeg er her.
Hvad er det?
Du godeste! En båndoptager.
Menteş, lad os gå.
Døren. De har låst døren!
Hvad snakker du om?
Den åbner indad.
Afspil båndet.
Hvad?
Det er sært. Kan det være en kode?
Jeg har sådan savnet dig, mor. Hold om mig. Jeg har savnet dig.
-Skulle en barnestemme skræmme os? -Min mor er så smuk
Hvad er det?
Jeg bor i hendes favn
-Jeg vil altid være hos hende -Døren er faktisk låst denne gang.
-Det er en gammel folkesang. -Hold mig i din favn
Lad os gå.
-Smukke mor -Tag brillerne af, ellers dør du!
Jeg er din søn, mor
Hold da kæft!
-Bliv hos mig -Jeg advarede dig.
Ham med brillerne dør først.
Jeg har sådan savnet dig, mor.
Jeg har savnet dig.
-Min mor er så smuk -Vent, kniven er måske forgiftet.
-Jeg bor i hendes favn -Er det alt?
Sluk den!
Hvordan kunne det ske? Vi var her alle sammen. Hvem kom ind?
Hvordan er det muligt? Vi kom efter arven.
Måske er dette jeres arv.
Hunden er her ikke.
Den har ikke været her længe. En simpel kontinuitetsfejl.
-Du bemærkede det nok ikke. -Den er ikke så dum at blive.
-Det er en fejl at blive her. -Morderen er en af os.
Eller to af os.
Vi går.
-Kom. -I kan lige vove det.
-Vi kunne ikke gøre en kylling fortræd. -Laver du sjov?
-Jaså? -Menteş. Sig nu, det er en spøg.
-Har han for vane at spøge? -Det gjorde han lige!
Cevdet, giv mig en serviet.
Her.
Ja, han kan nå kniven.
Måske er han morderen.
Det startede som en spøg, og han kunne ikke stoppe sig selv.
For guds skyld.
-Ingen forlader stedet. -Hvor skal du hen? Jeg går med dig.
Det er farligt at gå ud. Jeg går en runde.
Bliv hellere sammen. Cevdet, ring til politiet.
Nükhet, jeg kan mærke din smerte.
-Vil du have noget at drikke? -Du skulle ringe til politiet.
-Hvorfor tøvede du? -Er der noget galt? Taner!
Şener!
Stil jer bag os, Nükhet og Monique.
Jeg stoler ikke på dig, Cevdet.
-Ring til politiet. -Jeg skulle lige til at ringe.
-Han skulle til at ringe. -Ja ja.
"Jeg skulle til at ringe." Şener, ring til dem.
-Hvad var nummeret? -Lad mig nu bare ringe til dem.
Døren var låst udefra. Morderen er ikke en af os.
-Hvor fandt du kyllingen? -I sagde, I ikke kunne skade en kylling.
-Lad os se, om I taler sandt. -Det her har stået på for længe.
Nu ringer jeg.
Det er for farligt at ringe til politiet!
-Taner! Taner er væk! -Hvordan det?
Taner?
Taner!
Vi skal ud herfra.
Ud! Hurtigt!
Lad være!
Han er jo død. Så sætter jeg den i igen.
-Er du tilfreds nu? -Så er det nok.
-Ramte den knoglen? -Stop.
Lad mig.
-Åh gud. -Sidder den fast?
-Ja. -Hold den.
-Den vil ikke ud. Den sidder fast. -Måske.
-Lad mig. -Vent et øjeblik.
Det er nok! Jeg smutter.
Taner!
-Åbn døren! -Jeg kan ikke.
-Taner! -Den er låst, lad den være!
Taner!
Şener?
Jeg kan høre ham.
Gå ikke derind.
Træk gardinet fra. Kom nu.
Godt.
Kom ud af huset!
Hvad?
Kom så. Taner!
Taner!
Jeg kan ikke åbne det!
Træk til.
Vil du have chili på?
Det vil slå mig ihjel.
Taner!
Şener!
Hold den.
Kom nu, drej den!
Kvindemenneske dog! Jeg gør mit bedste.
Hvad skriger du for?
Den vil ikke åbne.
Denne vej.
Namık er også død.
Tegningerne. Båndoptageren.
-Skal jeg trykke? -Ja. Ellers får vi ikke oplysningerne.
-Her. -Giv mig den.
Mon kniven forhindrer ham i at svulme op?
Lad nu det være!
Fint.
Kan I gætte, hvem jeg er?
Jeg er min mors dreng.
Jeg er søn af den mor, der efterlod sit lille barn derhjemme
for at vaske dig med varmt vand og kramme dig.
Mor bragte dig til verden.
Jeg bringer dig ud af verden.
Hvem er det?
Min jordemoder! Det er min jordemoder!
Cevdet, Menteş, Taner og Şeners jordemoder.
Og min. Vores jordemoder er den samme. Adalet! Jeg fandt ud af det!
Adalet. Men hvem er det?
Er det Adalets søn Şefik?
Men hun var ikke min jordemoder. Hvad har det med mig at gøre?
-Kom, skynd dig. -Et øjeblik.
Hvis jordemoderens søn har et problem med jer, dræber han ikke mig.
-Så er jeg ligeglad. -Nej, vent. Menteş.
Cevdet. Tvillingerne.
Men hvem er Namık så?
Namık fra TYS-kommandoen.
Eller Şefik, jordemoderens søn!
-Hun var ikke min jordemoder. -Det er for sent nu.
Monique Baldi! Du er den sidste, der mangler.
Forbandede jordemoder.
-Gå væk. Bliv der! -Ti stille.
Stop, eller jeg dræber dig! Er du skør? Stands så!
Godt, at der er undertekster!
-Hold dig væk! -Jeg dør ikke!
Jeg savner min mor, men jeg vil ikke dø.
-Du skal dø! -Nej!
Du dør først, og så dør jeg.
-Den eller den? -Jeg har en kniv!
-Vælg! -Slip dem, hvis du er en mand!
-Jeg er en rigtig mand. -Så slip dem!
Kom så!
Jeg er en rigtig mand.
En rigtig mand.
Ja, du var.
Sikken lettelse!
Så nemt er det ikke, din skiderik!
Jeg hedder Cevo. Jeg dør ikke så let.
-Det er slut, ikke? -Jo, skat. Det er slut.
Nej, jordemoderens…
Søn.
Du opførte dig pænt, ikke, søn?
Jo, mor.
SLUT
Tekster af: Vibeke Petersen