‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מה קורה, מאמי?‬
‫ארשן, הסרט שלנו קיבל שלושה כוכבים.‬
‫המבקרים כתבו ביקורות טובות.‬
‫חבל שלא היה קצת יותר סקס.‬
‫הסבונים הם להיט ענק.‬
‫הם נחטפים כמו לחמניות חמות.‬ ‫-נהדר.‬
‫מה זה?‬
‫שלום.‬
‫סיאל, מה את מחפשת פה?‬
‫מה נראה לך? מחפשת.‬
‫מאמי, החלטנו להעיף עוד מבט‬ ‫על העריכה של ״מורד יבש״,‬
‫כי יש סרטים שמתחברים בשלב העריכה.‬
‫קח.‬
‫״מונטאז׳״.‬
‫אחרייך.‬
‫תמשיך ככה.‬
‫״מורד יבש״, אה?‬
‫אפילו בלי רוק.‬
‫- יום שישי ה־13 -‬
‫קהל יקר, הסרט באולם 3 עומד להתחיל.‬
‫תיהנו.‬
‫היי, טומטום. מה קורה?‬ ‫-ארשן, שלום.‬
‫באת לראות את הסרט?‬
‫לא, במקרה עברתי פה.‬
‫כן? אז למה יש לך פופקורן?‬
‫זה ספר.‬
‫בשביל מה ספר?‬ ‫עם מי תראה את הסרט?‬
‫עם דודה שלי.‬
‫איפה היא?‬ ‫-אני מחכה לה.‬
‫גם אתה כאן עם מישהו?‬ ‫-לא.‬
‫תיכנס. אגיד לדודה שלך שאתה בפנים.‬
‫לא, תיכנס אתה,‬ ‫ואני אגיד לגברת שאתה בפנים כשהיא תגיע.‬
‫איזו גברת? אני פה לבד.‬ ‫מה זה פה, מבוא לפילוסופיה?‬
‫למה יש לך שני כרטיסים?‬ ‫-מבוא לפילוסופיה… רק רגע.‬
‫עם מי באת?‬ ‫-עם אף אחד, בינתיים.‬
‫אני מקווה שמישהי תבוא.‬
‫אבל עם מי באת?‬ ‫-באתי בלי אף אחד. תיכנס.‬
‫שלום.‬
‫אוי, ארשן, אני נורא מפחדת,‬ ‫אבל אני גם מתה על סרטים כאלה.‬
‫אברהים, מה שלומך?‬
‫טוב, סיאל. תיהני מהסרט.‬
‫הוא בא לסרט עם מישהי, אבל הוא לא…‬
‫היי… איזו הפתעה!‬
‫שלום, ארשן.‬ ‫-שלום, מבוא לפילוסופיה.‬
‫גם אתם באתם לראות את ״יום שישי ה־13״?‬ ‫-כן.‬
‫חיכית לי הרבה זמן, אברהים?‬ ‫-לא, קראתי ספר.‬
‫גם אני תהיתי לגבי הספר.‬
‫נראה לכם שיהיה סרט מפחיד?‬ ‫-אני כבר מפחד.‬
‫בואו.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואי נפחד.‬
‫בחיי דודתי ז״ל, היא הזמינה אותי.‬
‫מבוא לפילוסופיה.‬
‫אחריך.‬
‫אני אזיין אותך…‬
‫פיירו, תביא את זה הנה.‬
‫בבקשה.‬
‫אעבוד על זה טוב טוב.‬
‫מועמר, למה לך…‬
‫זה לא יאבד את כל האלכוהול ככה?‬
‫זה יאבד את האלכוהול,‬
‫אבל השם יישאר.‬
‫אני לא ממלא. ראיתם?‬
‫בעדינות.‬ ‫-כן.‬
‫ניהלתם מקום בחיים שלכם?‬
‫לא? אז מה אתם מקשקשים?‬
‫מועמר, אפרופו העסק,‬
‫מתי לדעתך ישלמו לנו על ״מורד יבש״?‬
‫וואלה, בסוף תקבלו את הכסף.‬ ‫שתו ותגידו לי מה דעתכם.‬
‫חזק מדי בשבילי.‬
‫אז תשתה את שלך מדולל.‬
‫החוזק בסדר, אבל אין בזה מספיק וויסקי.‬
‫זה בכלל לא וויסקי.‬ ‫-היי!‬
‫זאת לא כוס הוויסקי הראשונה,‬ ‫אלא הרביעית או החמישית.‬
‫אתם צריכים לחשוב כמו בעל בר.‬
‫אוי לא…‬
‫אוי, זה נורא!‬
‫סליחה.‬
‫אוי, זה היה נורא.‬
‫חשוך וצפוף פה מדי. זה הכי טוב שאפשר.‬
‫אוקיי.‬
‫כל פעם שרואים את הגרזן, אני מרגיש מוזר.‬
‫ואת?‬
‫איך הם יכולים לגעת במודעות הקולקטיבית?‬
‫איך ייתכן שפחדים הם נפוצים כל כך?‬ ‫זה מסקרן מאוד. ולמה?‬
‫הגרזן הוא רק מטפורה.‬
‫לשים את הז׳קט שלי בינינו?‬
‫לא הבנתי.‬
‫הז׳קט.‬
‫קופסת פופקורן עם חור בתחתית. וחשוך פה.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫אולי תיתן לי לראות את הסרט?‬
‫כן, בטח.‬
‫תראה!‬ ‫-סליחה.‬
‫כן?‬
‫אני רוצה לקחת לך מהפופקורן, אם אפשר.‬
‫זה שלי פרטי.‬
‫מה? אולי גם אני פוחד?‬
‫יא אללה… אתה הוזה, לא פוחד.‬ ‫תזמין מכבי אש.‬
‫תעיף את המסטיק המשומש שיושבת לידך. שמוק.‬
‫אני אוהב את הז׳אנר הזה.‬
‫ז׳אנר האימה. אפשר לשקול את זה.‬
‫אתה תהיה השד ותיכנס לתוכי.‬
‫לא, הצופים יצפו לזה.‬ ‫הם רוצים לראות אותי. זה לא בשבילנו.‬
‫כאילו… תעשה סרט, אבל אני רוצה למות אחרונה.‬
‫יש מצב.‬ ‫-יש מצב.‬
‫טוב.‬ ‫-מבטיח?‬
‫את תמותי אחרונה, בחיי. מילה של ארשן.‬
‫אם זה ארק, תוסיפו מים חמים.‬ ‫-שלום לכולם.‬
‫מה קרה? למה אתם שותים וויסקי בצוהריים?‬
‫אני לא שותה, אלב. זה עושה לי דפיקות לב.‬
‫אלב, ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה, מאמי.‬
‫מה זה?‬
‫זה פרס אפרסק הזהב, או משהו.‬ ‫זה מה שהוא אמר. לא יודעת.‬
‫הוא בא בשתיים בלילה, שיכור לגמרי.‬ ‫בקושי הצלחתי להיפטר ממנו.‬
‫אפשר לראות?‬ ‫-בטח.‬
‫זה מזויף.‬
‫מישהו עבד עלייך.‬
‫אוי לא. כל כך שמחתי לקבל פרס.‬
‫מה זה?‬
‫״למלכה של הלב שלי, אלב״.‬ ‫איזה מין פרס זה?‬
‫לא משנה, אתן אותו למנקה.‬
‫עכשיו התעצבנתי. תמזגו לי כוסית של זה.‬
‫אלב, זה עוד לא מוכן לשתייה.‬
‫לכי לבר ותמזגי לך מה שאת רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫אלב, שילמו לך על ״מורד יבש״ במקרה?‬
‫ישלמו לך, חמודי.‬ ‫פה לא נשארים חייבים לאף אחד. תירגע.‬
‫תפסיק לעשות צרות או שאני אזיין אותך.‬
‫אל תעשו נאחס לעסק.‬
‫שלא תבוא לנו עין רעה.‬
‫מה שנותנים זה מה שמקבלים.‬
‫תסתכלו ותלמדו, טמבלים.‬ ‫תלמדו להיות חלק מצוות.‬
‫מה אמרתי?‬
‫תגיד משהו. אם היית אומר…‬
‫מספיק.‬ ‫-טוב…‬
‫אני זזה. להתראות בערב.‬
‫תסתכלו עליי.‬
‫אתם מדהימים.‬
‫ממש מדהימים.‬
‫אלב.‬ ‫-מה, מתוקי?‬
‫את זוהרת היום.‬
‫באמת?‬ ‫-אלב…‬
‫בחיי, את ממש זוהרת.‬
‫אני רק קצת מזיעה.‬
‫אל תצחיקו אותי.‬
‫טוב, להתראות בערב.‬
‫אלב, חכי.‬ ‫-כן?‬
‫על מה הטמבלים האלה מדברים?‬
‫אולי תעברי אצלי הערב?‬
‫קניתי תקליטים טובים שאפשר לשמוע.‬
‫אתה משוגע. ביי, אני זזה.‬
‫מה קורה, ארייטיש?‬ ‫-אין חדש.‬
‫טוב.‬
‫אני מרגיש מוזר. מה נתת לנו לשתות?‬
‫היי, שמע,‬
‫למה דיברת ככה לאלב?‬
‫לא יודע. זה יצא ממני פתאום.‬ ‫גם אני לא מבין את זה.‬
‫כן. אלב, מה קורה?‬
‫איי…‬
‫כמעט נפלתי.‬
‫מה קורה, בנות?‬ ‫-אלב.‬
‫את נראית מדהים, את יודעת?‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫איפה הייתם?‬
‫ב״יום שישי״.‬
‫שאללה יעזור לכם…‬ ‫-ב״יום שישי ה־13״.‬
‫היה מפחיד.‬
‫מומלץ מאוד.‬ ‫-אני לא אוהבת אלימות.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה הריח הזה?‬
‫נפטלין. ריח של נפטלין. בואו.‬
‫קדימה.‬ ‫-מוזר…‬
‫ממש מוזר.‬
‫הלכת לסרט בלי להזמין אותי?‬
‫זה היה רק למטרות מחקר.‬ ‫אני רוצה לעשות סרט אימה.‬
‫ואני מבטיח לך, את תמותי אחרונה.‬
‫נשבע בחיים שלך?‬ ‫-אני אמות לפנייך.‬
‫מבטיח?‬ ‫-מילה של ארשן.‬
‫כלומר?‬ ‫-אני נשבע בקוראן.‬
‫אינשאללה…‬
‫ניפגש הערב.‬
‫אגב, אתה מבחין במשהו שונה אצלי?‬
‫הכול שונה אצלך.‬
‫אז ביי.‬
‫ביי ביי.‬
‫למה אלב הלכה?‬ ‫-מי את?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את תמותי אחרונה בסרט, מבטיח.‬
‫ארשן, מצאתי את זה מאחורי הבר.‬
‫מה זה? חמוצים?‬
‫זה כישוף!‬ ‫-מה?‬
‫אלב הייתה האחרונה מאחורי הבר.‬
‫זה בטח שלה.‬
‫אוי, זה כבר משפיע!‬ ‫תן את זה. שאלוהים יעזור לנו…‬
‫מה הכישוף הזה?‬
‫תקשיבו לי.‬
‫יש לי ניסיון של שנים.‬
‫כישוף קירוב זה כישוף שמקרב אליך אנשים.‬
‫היא כנראה מקנאת בי, מסכנה.‬
‫אנחנו מכירים את אלב כבר שנים.‬ ‫למה שהיא תעשה לנו את זה?‬
‫היא כמו מלאך. אולי היא חפה מפשע?‬
‫מועמר, תקשיב,‬
‫אם אלב תואשם בדברים כאלה,‬
‫אני ארסק למקום הזה את הצורה!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-יש לו סכין!‬
‫תעזבו אותי ואני שם לזה סוף!‬
‫זרוק את הסכין, טומטום!‬
‫אחתוך את השם של אלב בזרוע שלי.‬ ‫-חבר׳ה, בבקשה.‬
‫תסתמי!‬
‫רק עכשיו הצטרפת!‬
‫מספיק עם הדיבורים האקדמיים!‬ ‫את לא יודעת הכול!‬
‫הקקי שעשית עוד לא הגיע לים!‬
‫פוסטמה! לא נתת לי לגעת בך אפילו!‬
‫אתם שומעים את עצמכם?‬
‫הוטל עליהם כישוף.‬
‫לא יכול להיות. אין כשפים בעולם.‬ ‫-מותק, פשוט תראי אותם.‬
‫אלב!‬
‫חבר׳ה, אני חושב שאני גוסס.‬ ‫-אני מרגיש יותר טוב.‬
‫זה וויסקי?‬ ‫-לא, זה לא וויסקי.‬
‫אתם לא שומעים את עצמכם.‬ ‫קחו את עצמכם בידיים.‬
‫טוב.‬
‫כן…‬
‫כן. כישוף קירוב ושנאה.‬
‫אין ספק.‬
‫החרוזים הכחולים האלה הם אני.‬
‫דף מספר,‬
‫חרוך בפינות.‬ ‫כתוב פה ״אפלטון״. זאת בטוח פרידה.‬
‫זה גם יכול להיות אני.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫אלה הגברים.‬
‫המלפפונים?‬
‫זה מדיר. זה משפיל.‬
‫רגע, והמסמרים?‬ ‫-אל תשאל אפילו.‬
‫ואיפה בדיוק קורה הקירוב הזה?‬
‫פיירו, זה לא ברור?‬
‫הם סתם מלפפונים.‬ ‫-איך מסירים את הכישוף?‬
‫פרידה.‬ ‫-מה?‬
‫לכי, תשתיני על הדף הזה ותחזרי.‬ ‫-נו באמת.‬
‫מותק, תשתיני על זה.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫ואנחנו נשטוף את החרוזים באלכוהול.‬
‫קחי.‬ ‫-לא, גבר! בבקשה, לא עכשיו!‬
‫אל תנסה לזיין אותנו עכשיו. זה לא אלכוהול.‬
‫פיירו, תביא וויסקי משם.‬ ‫-טוב.‬
‫תביא את הבקבוק הקטן.‬ ‫-פשוט תביא בקבוק.‬
‫תן לי.‬
‫מה לגבי המלפפונים?‬ ‫-נוציא את המסמרים.‬
‫לא משנה איזה שייך למי.‬
‫בואו פשוט נשבור הכול וזהו.‬
‫סיאל, בגלל שכל אחד הוא בגודל שונה,‬
‫בואי נעשה משהו שיישאר בינינו.‬
‫טוב. אתחיל בקטן ביותר, מה?‬
‫מי שירגיש משהו, שיגיד.‬
‫בן אלף זונות!‬
‫ככה חשבתי.‬
‫אני הולך.‬ ‫-חכה רגע.‬
‫אתה בסדר? אלב!‬
‫אלב בתחת שלי, וכל העולם גם כן!‬
‫אתה לא תדבר על אלב ככה!‬ ‫-תירגע.‬
‫הוא בסדר. אל תזוז. תישאר פה.‬ ‫-הכישוף הוסר ממנו.‬
‫זה בטח אני.‬
‫אם זה ארשן, האחר הוא בטח אני.‬
‫בסדר, שיהיה. לא משנה.‬
‫אתם לא תאמינו,‬ ‫אבל אני מרגישה שהוקל לי אחרי שהשתנתי.‬
‫אני שולפת.‬
‫מספיק עם המשחקים. תשלפי את זה.‬
‫מאמי.‬
‫רגע, לא הבנתי. אתם אומרים שהגדלים שלהם…‬
‫זה מבזה! זה משפיל! זה לא כישוף!‬
‫החלק המשפיל נגמר. אלה שנשארו סבירים לגמרי.‬
‫טוב, אני מודה שזה שלי.‬
‫את זה אנחנו נחליט, טומטום.‬
‫זה היה שלך?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אתה בסדר עם זה, נכון?‬
‫בטח. זה אחד מאלה.‬
‫טוב, אני שולפת.‬
‫אלטין! התברכת!‬
‫עכשיו אני שולפת גם את זה.‬
‫סיאל, תודה רבה לך.‬
‫אבל שכל זה יישאר בינינו.‬
‫ודאי, לא אגלה לאף אחד.‬ ‫-אלה שטויות במיץ.‬
‫משהו אצלכם לא כרגיל עכשיו?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אז יש כשפים בעולם.‬ ‫-זאת היסטריה המונית.‬
‫ניצלנו מאסון אמיתי. תודה.‬
‫את הפרטיות איבדנו, אבל עכשיו אנחנו צוות.‬
‫אבל מעציב אותי שאחת מאיתנו הדרדרה‬ ‫למצב שבו היא מטילה כישוף כדי להיות נאהבת.‬
‫היא תשלם על זה, כמובן. תודה לך, סיאל.‬
‫אלב, ברוכה הבאה.‬
‫ערב טוב, ארשן.‬
‫קצת מוקדם בשביל זה, לא?‬
‫אתה מצחיק.‬ ‫-לא. אפילו מאוחר.‬
‫מה קרה?‬
‫הרהיטים והמנורות היו ככה כל הערב.‬
‫בקיצור, רציתי לספר לך משהו‬ ‫על הסרט שהזכרת אתמול.‬
‫הסרט שאתה רוצה לצלם.‬
‫אמרת לי שאני אמות אחרונה בסרט האימה, ו…‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-כלום.‬
‫ו…?‬
‫טוב.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה לעשות סרט אימה?‬
‫אף פעם לא עשינו סרט בז׳אנר הזה.‬ ‫זה לא הגיוני.‬
‫רוצה חמוצים?‬
‫אחר כך.‬ ‫-סליחה…‬
‫נשאר בזה מסמר.‬
‫סליחה, יש מישהו בדלת.‬
‫אני בא.‬
‫תיכנסו.‬
‫השתגעת?‬
‫תראי.‬ ‫-שלום.‬
‫ערב טוב.‬
‫אני מקווה שאנחנו לא מפריעים.‬ ‫-בדיוק דיברנו על הסרט. שלום.‬
‫פרידה, תראי לה מה הבאת.‬
‫לוח וויג׳ה.‬
‫בואי נעשה סיאנס! מה דעתך?‬
‫זה יכניס אותנו לאווירה לקראת הסרט.‬ ‫-מה אני יודעת על סיאנסים?‬
‫זה בסדר שאחבוש פאה בסרט?‬ ‫יש לי נשירה איומה.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה ככה כל הערב.‬
‫ומשהו מוזר גם בשיניים. אם אני מושכת שן,‬
‫היא פשוט יוצאת, ככה.‬
‫וכל הזמן מתגלגלות לי העיניים.‬ ‫אני לא יודעת מה קרה.‬
‫טומטום, רוצה חמוצים?‬ ‫-לא, הבאתי משלי.‬
‫הוא כזה טיפוס…‬
‫אני הולכת רגע לשירותים.‬
‫מצוין.‬
‫זה היה מעולה.‬ ‫-תודה.‬
‫היא חרבנה במכנסיים.‬
‫רגע.‬
‫אללה הרחום,שליט העולם, סלח לי על חטאיי…‬
‫יא אללה…‬
‫אלטין! מה אתה עושה?‬
‫אלב? הייתי בשירותים, אבל לא ראית אותי.‬
‫אלב, כולם שם השתגעו.‬
‫בואי נברח מפה. את בחלומות שלי!‬
‫מה אתה מקשקש? ארשן!‬
‫ארשן! מה קורה פה?‬
‫הוא הפתיע אותי בשירותים!‬ ‫מה זה צריך להיות?‬
‫כולי רועדת!‬ ‫-אלב…‬
‫כולנו כאן, מותק.‬ ‫את מתנהגת מוזר היום.‬
‫אני בא!‬
‫תיכנסו.‬
‫ערב טוב.‬
‫מה קורה, מותק?‬
‫למה הבהלת אותי בשירותים? אין לך בושה?‬
‫הרגע הגעתי הנה, אלב.‬
‫לך תזדיין!‬
‫בואו, תיכנסו.‬
‫ארשן! הבאתי וויסקי בן 28 שנים.‬
‫הוא של ויסוצקי.‬
‫אלב, אמנם הברזת לי היום,‬ ‫אבל עכשיו מצאתי אותך כאן.‬
‫די, מאמי…‬
‫השולחן ערוך?‬ ‫-בואו.‬
‫בואו לא נחכה. הגיע הזמן.‬
‫קבעתם שעה לזה?‬ ‫-כל דבר בעתו.‬
‫בואי.‬ ‫-קדימה.‬
‫אלב, מה שלומך?‬
‫טוב, למה?‬
‫אני לא מבינה מה פתאום החלטתם לעשות סיאנס.‬
‫פרידה, תתחילי בהסבר.‬
‫קודם כול, כולם צריכים להאמין.‬
‫מישהו מכם מתעניין בפרפסיכולוגיה?‬
‫מה זה?‬
‫כמו גילוי עתידות, כשפים וכו׳.‬
‫טוב, אני מאמינה בזה, אבל…‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫טוב. איזו רוח נזמן?‬
‫אולי של גיסי, גולטקין? בחור מצחיק.‬
‫אלב, את מי נזמן?‬
‫אל תערבו אותי בזה.‬
‫בסוף אתם עוד תזמנו אותי.‬
‫טוב, בואו נזמן את אלב.‬
‫ארשן… מה זה פה?!‬
‫אפשר לזמן אדם חי?‬
‫כן, בטח.‬
‫תעביר לי מים משם.‬
‫לא וויסקי, רק מים.‬
‫זה היינו הך.‬
‫ארשן, תגיד משהו. למה אני?‬
‫אל תזמנו אותי, אני לא אבוא.‬
‫יאללה, תזמן אותי.‬
‫טוב. נזמן את טומטום.‬
‫אלב, שנעמעם את האורות?‬
‫מה זה פה, מאמי? תביא גם סירי לילה ודי.‬
‫טוב. עכשיו נחזיק ידיים.‬
‫יאללה.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב.‬ ‫-הנה.‬
‫מעולם הרוחות, אברהים טומטום.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫״מעולם הרוחות, אברהים טומטום.״‬
‫שתוק!‬ ‫-מספיק עם הבדיחות, מטומטם. קדימה.‬
‫נו כבר.‬ ‫-נו כבר.‬
‫מעולם הרוחות, אברהים טומטום.‬
‫הוא בא.‬
‫מספיק עם השטויות, אתם מנענעים את זה.‬
‫אנחנו מחזיקים ידיים! במה ננענע?‬
‫תעזבי לי את היד.‬ ‫-לא, הוא ימות!‬
‫הוא בא. ככה הוא בא.‬
‫יש לו קצף בפה!‬
‫הוא בא.‬
‫אני הרוח של אברהים טומטום.‬
‫לא ייאמן! זה בדיוק הקול שלו!‬
‫ארשן, אותך אני מחבב.‬
‫איבו, ברוך הבא.‬
‫ברוך הבא, אברהים.‬
‫אתם יכולים לשאול אותי.‬
‫טומטום, קיבלת תשלום על ״מורד יבש״?‬
‫אברהים, הגוף והנשמה הם ישויות נפרדות?‬
‫זה מה שאת שואלת את אברהים?‬
‫איבו, שלומך טוב?‬
‫לא! מישהו כישף אותי.‬
‫יא רבי!‬
‫זה כישוף שהפך אותך לאידיוט?‬
‫בבקשה, בלי להתבדח! תהיו רציניים!‬
‫לא רק אותי. גם אתם כושפתם.‬
‫מה?‬ ‫-יא אללה…‬
‫מי?‬
‫-מי?‬
‫תתרכזו בלוח ואאיית את התשובה.‬
‫שכל אחד יניח אצבע.‬
‫קדימה.‬
‫זה זז.‬
‫א׳…‬
‫ר׳…‬
‫ש׳…‬
‫ארשן!‬
‫מה פתאום. זה בכלל ״פהרי״.‬
‫לך לאלף עזאזל.‬
‫ברצינות, תתביישו לכם!‬
‫אידיוט! לא אכפת לך מהשיער שלי?‬
‫טוב…‬
‫רגע…‬
‫תפסיק לשקר, טומטום. לא הייתי עושה דבר כזה!‬
‫הרוח שלי!‬
‫מי שעשה את זה, שיודה מיד!‬
‫אני לא יכול להחזיק את השולחן יותר!‬
‫לא עשיתי כלום, נשבעת!‬
‫טוב, די!‬
‫זה זז בתוכו!‬
‫מי שעשה את זה, שיודה, ואז נתפייס.‬ ‫אחרת אעזוב את הגוף הזה!‬
‫הוא עוזב.‬
‫מי?‬
‫טוב, אל תעזוב!‬ ‫-הוא עוזב.‬
‫אני עשיתי את זה!‬
‫תגידי את האמת!‬
‫טוב, זאת אני!‬
‫עשיתי את זה כדי שתאהבו אותי יותר!‬ ‫שאלוהים יעניש אותי, לעולם לא אחזור על זה!‬
‫מזל טוב, ניצחת.‬
‫להטיל עלינו כישוף? אנחנו בעצמנו הכישוף!‬
‫מנוולים, כמעט הרגתם אותי.‬
‫נהנית להטיל עלינו כישוף?‬
‫את כמו אחות גדולה בשבילנו.‬
‫יקירתנו.‬
‫טוב, אני מצטערת.‬
‫אז אין בתוכך שום שד?‬
‫לא.‬
‫רק אהבה.‬
‫אז תסלחו לי?‬
‫בתנאי אחד:‬
‫שבסרט החדש, אני אמות אחרון.‬
‫בסדר, תמות.‬
‫נפלתי על המותן ועכשיו כל התחת שלי עקום.‬
‫אני אטפל בזה. הרופא יעשה לך בדיקה.‬
‫לסרט החדש שלנו יקראו ״בן של מיילדת״.‬
‫אתה חתיכת בן של…‬
‫אל תעשה לי משחקי מילים!‬
‫פיירו.‬
‫כן?‬
‫העקבות על התקרה היו תוספת יפה.‬
‫אני לא עשיתי את זה.‬
‫- קונרי פילם -‬
‫שפיק?‬
‫ילד שלי… בקושי נגעת באוכל שלך.‬
‫אני צריכה ללכת לעבודה.‬
‫תסיים לאכול.‬
‫את מביאה ילדים נוספים לעולם, אימא?‬
‫כן, בני.‬
‫למה? הלוואי שהייתי הילד היחיד.‬
‫הלוואי שלא היו עוד ילדים.‬
‫בני, אתה יודע שאני מיילדת.‬
‫זו העבודה שלי. זה מה שאני עושה.‬
‫אבל אני כל הזמן לבד בבית.‬
‫תראי איך אני מצייר.‬
‫איך?‬
‫ציירתי את אלה כשהיית כאן,‬
‫ואת אלה כשלא היית בבית, אימא.‬
‫מי זה?‬
‫זה הילד ההוא.‬
‫וזאת?‬
‫את.‬
‫וזה בן של…‬
‫זה לא יפה, אל תדבר ככה!‬
‫התכוונתי להגיד ״מיילדת״.‬
‫זה אני.‬
‫הבן של המיילדת.‬
‫אוי, ילד שלי…‬
‫אימא.‬ ‫-מה?‬
‫בבקשה אל תעזבי אותי.‬
‫מה?!‬
‫בני, לעולם לא אעזוב אותך.‬
‫טוב, אני צריכה ללכת לעבודה.‬
‫תסיים לאכול. קדימה.‬
‫למה שאעזוב אותך?‬
‫יא אללה…‬
‫תהיה ילד טוב, בסדר? ותסיים את זה.‬
‫שפיק יהיה ילד טוב‬
‫שפיק יהיה ילד טוב…‬
‫- בן של מיילדת -‬
‫הבית ממוקם מדהים.‬
‫המגרש ממוקם מדהים. אני מקווה שזה כאן.‬
‫נכון, נוקט?‬
‫ללכת ביער בעקבים גבוהים…‬
‫מנטש!‬ ‫-אל פחד, אני פה.‬
‫אם זה חלק מהצוואה,‬
‫אהפוך את זה לבית כתיבה,‬ ‫ואכתוב את מיטב יצירותיי כאן.‬
‫נהדר. הלוואי שזה כאן.‬
‫זו יכולה להיות בקתת ציידים.‬
‫בקתת ציידים חמימה ובטוחה.‬
‫נמיק אקון, ״קומנדו הס״.‬
‫אנחנו לא עוסקים בציד ובדברים כאלה.‬
‫אתה עורך הדין?‬
‫שלום. אני מנטש.‬
‫זאת אשתי, נוקט.‬
‫נמיק, ״קומנדו הס״.‬
‫הס…‬
‫כלב נובח.‬
‫אמרת ״עורך דין״? אני לא עורך דין.‬
‫פהרטין הזמין אותי למשלחת ציד.‬
‫אמרו לנו 40…‬
‫אמרו לנו מספר 45.‬
‫מדובר בירושה.‬
‫רסים באג׳י, עורך דין.‬
‫באנו הנה מפני שהוא טלפן אלינו.‬
‫מוזר. זו גם הכתובת שאני קיבלתי.‬
‫אתם יכולים לעזור לי בבקשה?‬
‫בואי.‬ ‫-די, פיפי.‬
‫אולי היא עורכת הדין.‬
‫ברור שהגענו למקום הלא נכון.‬
‫משלחת הציד של פהרטין כאן?‬
‫מישהו הכין בפנים שולחן עם כיבוד.‬
‫כיבוד פשוט. חיפשתי, אבל לא ראיתי אף אחד.‬
‫שלום. אולי את המדיום?‬
‫מדיום, אני? מנטש!‬
‫יא אללה…‬
‫אני מנטש. מנטש דאלר. ואת?‬
‫מוניק בלדי. וזה פיפי.‬
‫איפה הכיבוד?‬ ‫-בפנים.‬
‫בואי, נוקט.‬
‫תודה.‬
‫משהו פה לא בסדר.‬
‫עשיתי דרך ארוכה עד לכאן.‬
‫זה היה חזק ממני.‬ ‫המילה ״מדיום״ מספיקה כדי להלהיב אותי.‬
‫את סקרנית לגבי העתיד?‬
‫לא, בעיקר לגבי העבר.‬
‫בגלגול קודם, הייתי שפחה ספרדית.‬
‫אל תרביצו!‬
‫רחמו עליי!‬
‫לא עשיתי כל רע!‬
‫אל תרביצו לי, בבקשה!‬
‫גם עשירים בוכים.‬
‫מכאן.‬
‫מנטש.‬
‫מנטש, בוא.‬
‫חכי, יקירתי.‬
‫בואי.‬
‫יפה מאוד.‬
‫היי, אתה!‬
‫אני ג׳בדט.‬
‫״ג׳בו״.‬
‫אתה סברי?‬
‫אני מנטש, אחיו.‬
‫ג׳בדט? הבן של עלי מהשיפודים?‬
‫מה קורה פה?‬
‫גם אתם משכונת קוג׳מוסטפפאשה?‬
‫אמת.‬
‫מוניק בלדי!‬
‫אחות של רשל.‬
‫למדנו יחד בבית הספר.‬
‫בשיעור חינוך גופני,‬ ‫עשית סלטה ונקרעו לך המכנסיים,‬
‫וכולם ראו לך את התחת.‬
‫מוניק הזאת?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫אמרת שהיית שפחה בספרד.‬
‫את זה אני זוכרת.‬
‫כמה מוזר. כולנו מאותה שכונה.‬
‫אני נמיק.‬
‫נמיק? אני לא זוכר אותך.‬
‫לא יצאתי הרבה מהבית כשהייתי קטן.‬
‫שלום לכם.‬
‫כאן תהיה מכירת המטבעות הביזנטיים?‬
‫מעלה!‬ ‫-מעלה!‬
‫פעם ראשונה!‬ ‫-פעם שנייה!‬
‫ו…‬ ‫-ו…‬
‫נמכר!‬
‫אני מכירה אתכם.‬
‫הבנים של בהרייה המטונפת!‬
‫טנר ושנר.‬
‫אמת!‬ ‫-אמת!‬
‫כולנו קיבלנו כתובת זהה,‬
‫אבל הסברים שונים.‬
‫מעניין למה זימנו אותנו לכאן.‬
‫זאת בטח לא פגישת מחזור שכונתית.‬ ‫איזה קשקוש.‬
‫בה!‬
‫לעזאזל! מה זה היה?‬
‫אני רק מקווה שאף אחד‬ ‫לא יתחיל לרצוח אותנו אחד־אחד.‬
‫זה מגוחך. לא במשמרת שלי.‬
‫מה זה?‬
‫חי נפשי! זה טייפ!‬
‫מנטש, בוא נלך.‬
‫הדלתות.‬
‫הדלתות נעולות!‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הייתי צריך למשוך.‬
‫תשמיע את זה.‬
‫נו?‬
‫מוזר. אולי זה צופן?‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך, אימא.‬
‫חבקי אותי בזרועותייך.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫מנסים להפחיד אותנו עם קול של ילד?‬ ‫מה זה צריך להיות?‬
‫״אני חי בזרועותיה‬
‫רוצה להיות איתה כל הזמן…״‬
‫הפעם הדלת באמת נעולה.‬
‫הקלטה של שיר עממי.‬
‫בוא נלך מפה.‬
‫מנטש, תוריד את המשקפיים!‬
‫חזיז ורעם!‬
‫ניסיתי להזהיר אותך. הממושקף תמיד מת ראשון.‬
‫כמה התגעגעתי אלייך, אימא.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫אימא שלי הכי יפה…‬
‫רגע. יכול להיות שהסכין מורעל.‬
‫אה, באמת?‬
‫תכבו את זה!‬
‫איך זה יכול להיות?‬ ‫כולנו כאן. מי נכנס לחדר?‬
‫איך זה ייתכן? באנו הנה בשביל הירושה.‬
‫אולי זאת הירושה שלכם.‬
‫הכלב לא פה!‬
‫הכלב כבר מזמן לא פה.‬
‫טעות פשוטה בהמשכיות. כנראה לא שמת לב.‬
‫אפילו הכלב הבין שלא צריך להישאר פה.‬ ‫כדאי שגם אנחנו נסתלק!‬
‫הרוצח הוא אחד מאיתנו.‬
‫או שניים מאיתנו.‬
‫אנחנו נלך.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-שלא תעז.‬
‫אנחנו לא מסוגלים לפגוע בתרנגולת.‬ ‫-אתה עושה צחוק?‬
‫באמת?‬
‫מנטש, תגיד שזאת מתיחה, בבקשה.‬
‫הוא נוהג לעשות מתיחות?‬ ‫-כן, כל הזמן!‬
‫ג׳בדט, תן לי מפית בבקשה.‬
‫קח.‬
‫כן, הסכין נמצא בהישג ידו.‬
‫אולי הוא הרוצח.‬
‫זה התחיל כמתיחה פשוטה,‬
‫אבל הלך רחוק מדי.‬
‫אוי, בשם אלוהים…‬
‫שאף אחד לא יצא מכאן.‬
‫לאן אתה הולך? גם אני באה.‬
‫המצב בחוץ מסוכן. אעיף מבט.‬
‫מוטב שתישארו כולכם יחד.‬
‫ג׳בדט, תזעיק משטרה.‬
‫גברת נוקט,‬
‫אני משתתף בצערך.‬
‫אפשר למזוג לך כוסית?‬
‫היית אמור להזעיק משטרה.‬ ‫-למה היססת?‬
‫משהו לא בסדר? טנר!‬
‫שנר!‬
‫מהר, תתחבאו מאחורינו. נוקט, מוניק…‬
‫משום מה אני לא סומך עליך, ג׳בדט.‬
‫תזעיק את המשטרה עכשיו.‬
‫רק דקה. אתקשר אליהם.‬
‫כן, הוא יתקשר אליהם.‬ ‫-בטח.‬
‫״אתקשר אליהם״. שנר, תתקשר אליהם.‬
‫מה המספר?‬
‫טוב, תן לי להתקשר אליהם.‬
‫הדלת ננעלה מבחוץ. הרוצח הוא לא אחד מאיתנו.‬
‫מאיפה התרנגולת?‬
‫אמרתם שאתם לא מסוגלים לפגוע בתרנגולת.‬
‫נראה אם אמרתם אמת.‬
‫זה נמשך יותר מדי זמן.‬
‫אני מתקשר.‬
‫אי אפשר להתקשר למשטרה עכשיו.‬ ‫זה מסוכן מדי.‬
‫טנר! טנר נעלם!‬ ‫-איך נעלם?‬
‫טנר!‬
‫חייבים להסתלק מפה עכשיו.‬
‫החוצה! מהר!‬
‫אין מצב!‬
‫מה? הוא כבר מת!‬ ‫טוב, אני מחזירה את זה. הנה.‬
‫הנה. טוב לך?‬ ‫-טוב, די.‬
‫אני לא יכולה…‬ ‫-נו כבר.‬
‫תשאירו לי את זה.‬
‫יא אללה…‬ ‫-זה תקוע?‬
‫כן.‬ ‫-תחזיק את זה.‬
‫זה לא יוצא, זה תקוע.‬ ‫-יכול להיות.‬
‫תן.‬ ‫-רק רגע…‬
‫מספיק! אני הולכת.‬
‫טנר!‬
‫תפתחי כבר!‬ ‫-אני לא מצליחה!‬
‫טנר!‬ ‫-הדלת חסומה, די כבר!‬
‫טנר!‬
‫שנר?‬
‫אני שומע אותו.‬
‫אל תיכנס לשם.‬
‫נו, תסיטי את הווילון.‬
‫צאו מהבית!‬
‫מה?‬
‫קדימה! טנר!‬
‫טנר!‬
‫זה לא נפתח.‬
‫תמשכי יותר חזק.‬
‫לשים חריף?‬
‫זה יהרוג אותי.‬
‫טנר!‬
‫שנר!‬
‫תחזיקי.‬
‫נו, תפתחי!‬
‫די, אישה!‬
‫אני עושה מה שאני יכולה!‬
‫מה את צורחת?‬
‫זה לא נפתח.‬
‫בואי הנה.‬
‫גם נמיק מת.‬
‫הציורים. הטייפ.‬
‫ללחוץ על הכפתור?‬ ‫-כן, אחרת איך נקבל את המידע?‬
‫תחזיקי.‬ ‫-תני.‬
‫נשים את זה על הגופה שלו‬ ‫כדי שהיא לא תתנפח.‬
‫עזבי את זה!‬
‫שיהיה.‬
‫נחשו מי אני!‬
‫אני הילד של אימא!‬
‫אני הבן של האימא‬
‫שהשאירה את הילד הקטן בבית‬
‫רק כדי לרחוץ אתכם במים חמים ולחבק אתכם.‬
‫אימא הביאה אתכם לעולם.‬
‫אני אוציא אתכם ממנו.‬
‫מי זאת?‬
‫המיילדת שלי!‬
‫ושל ג׳בדט, של מנטש, של טנר ושל שנר.‬
‫וגם שלי. את כולנו יילדה אותה המיילדת,‬ ‫מאמא אדלט! פתרתי את התעלומה!‬
‫מאמא אדלט! אבל מי זה?‬
‫זה הבן שלה, שפיק?‬
‫אבל היא לא יילדה אותי. מה אני קשורה?‬
‫בואי מהר.‬ ‫-רק רגע.‬
‫אם הבן של המיילדת סוגר חשבון איתכם,‬ ‫הוא לא יהרוג אותי, אז מה אכפת לי?‬
‫לא, רגע. מנטש. ג׳בדט. התאומים.‬
‫אבל מי זה נמיק?‬
‫נמיק הוא מ״קומנדו הס״.‬
‫או הבן של המיילדת, שפיק!‬
‫היא לא יילדה אותי!‬
‫עכשיו מאוחר מדי.‬
‫מוניק בלדי!‬
‫את האחרונה שנשארה!‬
‫מיילדת מזדיינת…‬
‫תתרחק! אל תתקרב!‬ ‫-תסתמי.‬
‫עצור או שאני הורגת אותך!‬ ‫השתגעת? אמרתי לך לעצור.‬
‫כתובית!‬
‫תתרחק!‬ ‫-אני לא אמות!‬
‫התגעגעתי לאימא נורא, אבל לא אצטרף אליה!‬
‫אתה תמות!‬ ‫-אני לא!‬
‫אתה תמות ראשון, ואז אני.‬
‫זה או זה?‬ ‫-יש לי סכין!‬
‫זה או זה?‬ ‫-זרוק אותם אם אתה קשוח!‬
‫אני קשוח.‬ ‫-אז זרוק אותם!‬
‫קדימה!‬
‫אני קשוח.‬
‫קשוח.‬
‫כן, היית קשוח.‬
‫איזו הקלה!‬
‫לא בקלות כזאת, יא בן של זונה!‬
‫קוראים לי ג׳בו. אני לא מת בקלות.‬
‫זה נגמר, נכון?‬
‫זה נגמר.‬
‫סוף סוף.‬
‫לא! בן של…‬
‫מיילדת.‬
‫התנהגת יפה, נכון, בני?‬
‫כן, אימא.‬
‫- סוף -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬