‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ce e, Mami?
‎Erșan, i-au dat trei stele ‎filmului nostru.
‎Criticii sunt foarte pozitivi.
‎Era bine să fi avut mai mult sex.
‎Săpunul se vinde foarte bine.
‎- Ca pâinea caldă. ‎- Grozav!
‎Ce naiba?
‎Bună!
‎Seyyal, ce cauți aici?
‎O caut cu lumânarea.
‎Mami, o mai punem ‎de-un montaj cu ‎Murad Uscat.
‎Unele filme se leagă ca lumea la montaj.
‎Ia-l!
‎La montaj!
‎Haide, scumpi!
‎Ține-o tot așa!
‎Murad Uscat,‎ zici?
‎Chiar și fără salivă.
‎VINERI 13
‎Stimați clienți, în curând începe filmul ‎în sala numărul trei.
‎Vizionare plăcută!
‎Ce mai faci, Tumtum?
‎- Bună, Erșan! ‎- Ce faci? Ai venit la film?
‎- Nu, eram în trecere. ‎- În trecere? Cu popcorn?
‎- E o carte. ‎- Pentru ce?
‎- Cu cine ai venit la film? ‎- Cu mătușa.
‎- Unde e? ‎- O aștept.
‎- Și dvs. sunteți aici cu cineva? ‎- Nu.
‎Intră! Îi zic eu mătușii că ai intrat.
‎Nu, intrați dvs. ‎și-i zic eu domnișoarei că ați intrat.
‎Ce domnișoară? Sunt singur aici. ‎Ce-i ăla, un manual de filosofie?
‎- De ce aveți două bilete? ‎- Manual de filosofie… Ia stai!
‎- Cu cine o faci? ‎- N-am făcut-o cu nimeni încă.
‎Sper s-o fac.
‎- Dar dvs. cu cine ați făcut-o? ‎- Cu nimeni. Intră!
‎Bună!
‎Erșan, și mi-e mie frică, ‎dar mă și topesc după filmele astea.
‎Ce faci, İbrahim?
‎Bine, Seyyal! Vizionare plăcută!
‎A venit cu cineva la film, dar nu e…
‎Bună! Ce surpriză!
‎- Bună, Erșan! ‎- Bună! Filosofați împreună.
‎- Și tu ai venit pentru ‎Vineri 13? ‎- Da.
‎- Ai așteptat mult? ‎- Nu, am citit cartea.
‎Și pe mine m-a făcut curios.
‎- Crezi că o să fie înfricoșător? ‎- Deja mi-e teamă.
‎- Să mergem! ‎- Haide!
‎- Hai! ‎- Hai să ne speriem!
‎Jur pe mătușa mea moartă ‎că ea m-a invitat.
‎Filosofie.
‎După tine!
‎O să te fut.
‎Pyro! Adu-l, fiule!
‎Poftim!
‎O să fiu atent cu el.
‎Muammer, de ce…
‎- Nu-și pierde alcoolul așa? ‎- Ba da.
‎Dar îi rămâne reputația.
‎- Și nu-l umplu. Vezi? Ușurel. ‎- Da.
‎Voi ați condus o afacere vreodată?
‎Nu. Deci? De ce vă merge gura?
‎Muammer, apropo de afaceri,
‎când crezi că o să fim plătiți ‎pentru ‎Murad Uscat?
‎O să fiți plătiți cândva. ‎Bea și spune-mi ce crezi!
‎- Prea tare pentru mine. ‎- Atunci tu bea-l mai diluat!
‎Tăria e în regulă, ‎dar n-are destul whisky.
‎- Ăsta nici nu e whisky. ‎- Fiule!
‎Nu e primul pahar de whisky, ‎ci al patrulea sau cincilea.
‎Trebuie să gândești ca un patron de bar.
‎Vai, nu!
‎E groaznic.
‎Mă scuzați!
‎A fost groaznic.
‎E prea întuneric, e multă lume, ‎am făcut ce am putut.
‎Bine.
‎Când văd toporul, mă simt aiurea.
‎- Tu? ‎- Nu.
‎Cum pot atinge conștientul colectiv?
‎Cum poate fi teama atât de răspândită? ‎E interesant. Și de ce?
‎Toporul e doar o metaforă.
‎Să pun geaca între noi?
‎Nu pricep.
‎Geaca.
‎Cutia de popcorn are o gaură la fund. ‎Și e întuneric.
‎Despre ce vorbești?
‎Vrei să mă lași să mă uit la film?
‎Sigur că da.
‎- Fii atent! ‎- Nu te supăra!
‎Da?
‎Aș servi eu niște popcorn de la tine, ‎dacă se poate.
‎E proprietate privată.
‎Ce e? Și mie mi-e frică.
‎Doamne! Asta nu e frică, ci delir. ‎Cheamă pompierii!
‎Lasă guma aia searbădă ‎de lângă tine. Fraierule!
‎Îmi place genul ăsta, e bun.
‎Horror. Îl putem avea în vedere.
‎Tu ai fi diavolul care mă pătrunde.
‎Nu, publicul m-ar aștepta, ‎ar vrea să mă vadă. Nu e pentru noi.
‎Bine, fă un film, dar vreau să mor ultima.
‎- E posibil. ‎- S-ar putea.
‎- Bine. ‎- Promiți?
‎O să mori ultima. Îți dau cuvântul meu. ‎Cuvântul lui Erșan.
‎- Dacă e rachiu, adaugi apă caldă. ‎- Salutare!
‎Ce este? De ce beți whisky la prânz?
‎Eu nu beau, Alev. Îmi provoacă palpitații.
‎- Alev, bun-venit! ‎- Mersi, Mami!
‎Ce-i ăla, fată?
‎Premiul Piersica Aurie, așa ceva. ‎Asta a zis. Nu știu.
‎A venit un bețiv la 02:00. ‎Abia am scăpat de el.
‎- Pot să mă uit? ‎- Sigur.
‎E o făcătură. Butaforie.
‎Cineva te-a fraierit.
‎Fir-ar! Și cât m-am bucurat ‎când l-am primit!
‎Ce-i asta?
‎„Pentru Alev, sultana inimii mele.” ‎Ce fel de premiu e ăsta?
‎În fine, atunci o să i-l dau menajerei.
‎Acum sunt ofticată. ‎Pune-mi și mie un pahar!
‎Alev, încă nu e gata de băut.
‎Du-te la bar și ia-ți ce vrei de acolo!
‎Bine.
‎Alev? Tu ai fost cumva plătită ‎pentru ‎Murad Uscat?
‎O să fiți plătiți. ‎Nimeni nu rămâne neplătit.
‎Dacă mai mănânci rahat, te pocnesc!
‎Nu cobiți, ‎că poate ne lovește ghinionul.
‎Ce dai, aia primești.
‎Băgați la cap, vitelor! ‎Așa devii jucător de echipă!
‎Ce am spus?
‎Spune ceva, la naiba! Dacă ai fi zis…
‎- Ajunge! ‎- Așa.
‎Eu plec. Ne vedem diseară!
‎Uitați-vă la mine!
‎Băieți, sunteți lei paralei.
‎Absolut.
‎- Alev, domniță? ‎- Scumpi?
‎Azi străluciți.
‎- Serios? ‎- Alev!
‎Mă jur că strălucești.
‎Sunt doar un pic transpirată.
‎Nu mă faceți să râd!
‎Ne vedem diseară.
‎- Alev, așteaptă! ‎- Da?
‎Despre ce vorbesc tonții ăia? ‎Ce-ar fi să treci diseară pe la mine?
‎Am cumpărat discuri bune. ‎Le putem asculta.
‎Nebunaticule! Bine, atunci. Plec.
‎- Ce mai faci, Eryetiș? ‎- Ca de obicei.
‎Bine.
‎Mă simt ciudat. Ce ne-ai dat să bem?
‎Ascultă!
‎Ce-ți veni să te porți ‎așa de ciudat cu Alev?
‎Habar n-am. Așa mi-a venit. ‎Nici eu nu pricep.
‎Pe bune. Alev, ce se petrece?
‎Vai de mine!
‎Era să cad.
‎- Ce faceți, fetelor? ‎- Alev!
‎- Îți dai seama ce bine arăți? ‎- Da.
‎- Unde ați fost? ‎- La chestia de vineri.
‎- Domnul să vă audă rugăciunile. ‎- La ‎Vineri 13,‎ fată!
‎A fost groaznic.
‎- Îl recomand călduros. ‎- Nu-mi place brutalitatea.
‎- Ce faci? ‎- Ce e mirosul ăsta?
‎Miroase a naftalină. Hai!
‎- Mișcă-te, hai! ‎- E ciudat.
‎Ciudățenie!
‎Te-ai dus la film fără să-mi spui?
‎Doar pentru documentare. ‎O să fac un film de groază.
‎Și îți promit că o să mori ultima.
‎- Să mori tu? ‎- O să mor înaintea ta.
‎- Da? ‎- Pe cuvântul lui Erșan.
‎- Adică? ‎- Jur pe Coran.
‎Bine, atunci.
‎Ne vedem diseară.
‎- Vezi ceva diferit la mine? ‎- Totul e diferit la tine.
‎Atunci, pa!
‎Pa!
‎De ce a plecat Alev?
‎- Cine ești? ‎- Cum adică?
‎O să mori ultima în film, îți promit.
‎Erșan, am găsit ăsta sub tejghea.
‎- Murături? ‎- Doamne! E o vrăjitorie!
‎- Ce? ‎- Alev a fost ultima la bar.
‎Ea a fost.
‎Doamne, deja își face efectul. ‎Dă-mi-l! Domnul să ne ajute!
‎Ce vrăjitorie e?
‎Băieți, ascultați-mă, ‎că am ani de experiență.
‎Un farmec de legare leagă oameni de voi.
‎Pesemne că e geloasă pe mine, ‎biata femeie!
‎O știm pe Alev de ani de zile. ‎De ce ar face asta?
‎Și e un înger. ‎Poate că o acuzăm pe nedrept?
‎Muammer, ascultă!
‎Dacă Alev va fi acuzată de așa ceva,
‎distrug localul asta!
‎- Băga-mi-aș! ‎- Are cuțit!
‎Dă-mi drumul și-i pun capăt!
‎Jos cuțitul! Tumtum, jos cu el!
‎- Îmi scriu „Alev” pe braț. ‎- Vă rog!
‎Taci naibii din gură!
‎De-abia ai venit.
‎Nu mai face pe deșteapta!
‎Încă n-a ajuns în mare ‎căcatul pe care l-ai făcut!
‎Japiță! Nici nu m-ai lăsat să te ating!
‎Tu te auzi?
‎Sunt sub farmec.
‎- Nu se poate. Vrăjitoria e o aiureală. ‎- Uită-te la ei!
‎Alev!
‎- Băieți, cred că mor. ‎- Eu mă simt mai bine.
‎- E whisky? ‎- Nu, nu e whisky!
‎Nu vă auziți. Reveniți-vă în simțiri!
‎Bine.
‎Da.
‎Da. Un farmec de legare și de ură.
‎Fără nicio îndoială.
‎Mărgelele albastre sunt eu.
‎O pagină de carte, arsă pe margini. ‎Scrie Platon. Categoric e Feride.
‎- Și eu aș putea fi. ‎- Sictir!
‎Ăștia sunt bărbații.
‎Castraveții?
‎Asta e discriminare, umilire.
‎- Ia stai! Și cuiele? ‎- Nici nu întreba!
‎Unde se încheie legătura?
‎Pyro, nu e limpede?
‎- Sunt doar castraveți. ‎- Cum se rupe?
‎- Feride. ‎- Da?
‎- Fă pipi pe asta și vino înapoi! ‎- Zău așa!
‎Draga mea, fă pipi pe ea!
‎Bine! Fie.
‎Bine, atunci.
‎Noi vom spăla mărgelele cu alcool.
‎- Poftim! ‎- Nu! Te rog! Nu face asta acum!
‎Nu umbla acum cu porcării! ‎Ăla nu e alcool!
‎- Pyro, adu niște whisky de acolo! ‎- Bine.
‎- O sticlă mică. ‎- Adu una și gata!
‎Dă-o încoace!
‎- Și castraveții? ‎- Scoatem cuiele.
‎N-are rost să discutăm al cui e fiecare.
‎Zdrobește-i și termină odată cu ei!
‎Seyyal, cum sunt de mărimi diferite,
‎să facem ceva care va rămâne între noi!
‎Bine. Să încep cu cel mai mic?
‎Dacă simțiți ceva, spuneți!
‎Băga-mi-aș!
‎Așa am crezut și eu.
‎- Eu plec. ‎- O secundă!
‎Te simți bine? Alev!
‎Mă fut în Alev și tot restul!
‎- Nu vorbi așa de Alev! ‎- Calmează-te!
‎- N-are nimic. Nu pleca, stai aici! ‎- Vraja lui e ruptă.
‎Ăla probabil sunt eu.
‎Dacă ăla e Erșan, ‎celălalt probabil că sunt eu.
‎Bine, în fine.
‎N-o să mă credeți, ‎dar mă simt ușurată după pipi.
‎Îl scot.
‎Termină cu drama! Scoate-l!
‎Mami!
‎Ia stai așa, că nu mai pricep. ‎Deci mărimile astea sunt…
‎E absolut rușinos. O umilință. ‎Asta nu e vrăjitorie.
‎Partea umilitoare a trecut. ‎Ăștia sunt rezonabili.
‎Bine, recunosc că ăla e al meu.
‎Asta mai vedem, Tumtum.
‎- Era al tău? ‎- Da.
‎Bine, atunci.
‎Ești mulțumit cu ăsta, nu?
‎Sigur. Cu oricare dintre ei.
‎Bine. Îl scot.
‎Altın, ești binecuvântat.
‎Îl scot și pe ăsta.
‎Seyyal, mersi frumos!
‎Dar să rămână între noi!
‎- Aș fi nebună să spun cuiva. ‎- E o aiureală.
‎Acum e ceva anormal?
‎- Nu! ‎- Nu.
‎- Vrăjitoria e reală. ‎- Asta e delir în masă.
‎Am supraviețuit unui dezastru. Mersi.
‎Ne-am pierdut intimitatea, ‎dar suntem o echipă.
‎Însă mă mâhnește
‎că cineva dintre noi ‎a făcut un farmec pentru iubire.
‎Sigur, va fi un preț de plătit. ‎Mulțumesc, Seyyal.
‎Alev, bun-venit, iubi!
‎Bună seara, Erșan.
‎E cam devreme, nu crezi?
‎- Ești haios. ‎- Nu. E târziu, de fapt.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Mobilier și lampadare de lux, ‎așa a fost toată seara.
‎În fine, am vrut să-ți spun ceva ‎despre filmul de care ziceai ieri.
‎Cel pe care vrei să-l faci.
‎Mi-ai spus că eu mor ultima ‎în filmul ăla de groază. Adică…
‎- Ce se petrece? ‎- Nimic.
‎Și?
‎Bine.
‎Ești sigur că vrei să faci ‎un film de groază?
‎N-am mai făcut așa ceva. Am emoții.
‎O murătură, iubi?
‎- Mai târziu. ‎- Scuze, a rămas un cui în el.
‎Îmi cer scuze. E cineva la ușă.
‎Vin acum!
‎Poftiți, vă rog!
‎Iubi, ești nebun?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună seara!
‎- Sper că n-am întrerupt nimic. ‎- Vorbeam despre film. Bună!
‎Feride, arată-i ce ai cu tine!
‎O tablă Ouija.
‎Alev, ce zici de o ședință de spiritism?
‎- Intrăm în atmosferă înainte de film. ‎- Ce am eu cu spiritismul?
‎Pot să folosesc o perucă la film? ‎Îmi cade părul în smocuri.
‎- Ce-i aia? ‎- A fost așa toată seara.
‎Nu știu ce e cu dinții mei. ‎Dacă trag unu, iese uite așa.
‎Iar ochii mei se rotesc întruna. ‎Oare ce-o fi asta?
‎- Tumtum, vrei niște murături? ‎- Nu. Le-am adus pe ale mele.
‎E mare figură.
‎Mă duc repede până la baie.
‎Foarte bine.
‎- A fost grozav. ‎- Mersi.
‎S-a căcat pe ea.
‎Așteaptă!
‎Tată ceresc, iartă-mi păcatele!
‎Doamne!
‎Altın! Ce faci?
‎Alev? Eram în baie, dar nu m-ai văzut.
‎Alev! Cei de afară sunt nebuni cu toții.
‎Hai să plecăm de aici! ‎Ești în visurile mele!
‎Ce naiba spui acolo? Erșan!
‎Erșan! Ce se petrece?
‎M-a speriat în baie. ‎Cine face feste de-astea?
‎- Tremur toată. ‎- Alev!
‎Suntem aici. ‎Te porți foarte ciudat azi.
‎Vin acum!
‎Intrați!
‎Bună seara!
‎Ce mai faci, bebi?
‎De ce m-ai speriat în baie? ‎N-ai pic de rușine?
‎- Abia am sosit, Alev. ‎- Du-te naibii!
‎Veniți!
‎Erșan! Am adus whisky-ul meu de 28 de ani.
‎E din sunătoare.
‎Alev, mi-ai dat papucii azi, ‎dar te-am găsit aici.
‎Termină, mami!
‎- E pusă masa? ‎- Haideți!
‎Să nu mai așteptăm! E timpul.
‎- Aveți o oră anume pentru asta? ‎- Totul are.
‎- Vino, să mergem! ‎- Haide!
‎- Alev, ce mai faci? ‎- Bine, dar de ce întrebi?
‎Nu înțeleg ce v-a venit ‎cu ședința de spiritism.
‎DA - NU ‎LA REVEDERE
‎Feride, începe să explici!
‎Întâi și-ntâi, toată lumea ‎trebuie să creadă.
‎E cineva interesat în parapsihologie?
‎- Cum adică? ‎- Dat în bobi, farmece, de-astea.
‎Eu cred , dar nu sunt sigură.
‎Bine. Al cui spirit să îl invocăm?
‎Poate pe al cumnatului meu Gültekin? ‎Un tip superhaios.
‎Alev, pe cine să invocăm?
‎Nu mă amestecați, ‎că ajungeți să mă invocați pe mine!
‎Bine, s-o invocăm pe Alev!
‎Erșan! Doamne! Ce naiba?
‎- Putem invoca o persoană în viață? ‎- Da.
‎- Dă-mi niște apă de acolo!
‎Nu whisky, doar apă.
‎E totuna.
‎Erșan, spune ceva! De ce eu? ‎Nu mă invocați, că nu vin!
‎Bine, invocați-mă pe mine!
‎În regulă, îl invocăm pe Tumtum.
‎Alev, să facem lumina mai mică?
‎Ce naiba, Mami? Atunci adu niște olițe!
‎Bine. Acum trebuie să ne luăm de mâini.
‎- Haideți! ‎- Fă-o și gata!
‎- Sigur. ‎- Bine.
‎De pe tărâmul spiritelor,
‎İbrahim Tumtum.
‎De pe tărâmul spiritelor, İbrahim Tumtum.
‎E culmea! „De pe tărâmul spiritelor, ‎İbrahim Tumtum.”
‎- Gura! ‎- Nu mai râde, tontule! Zău așa!
‎- Haideți! ‎- Hai!
‎De pe tărâmul spiritelor, İbrahim Tumtum.
‎Vine.
‎Terminați cu prostiile! Voi o scuturați.
‎Ne ținem de mâini. Cu ce o scutur?
‎- Dă drumul la mână! ‎- Nu, că moare.
‎- Vine. Așa vine İbo. ‎- Face spume la gură.
‎A venit.
‎Sunt spiritul lui İbrahim Tumtum.
‎Băga-mi-aș! E chiar vocea lui.
‎Erșan, pe tine te plac.
‎İbo, bun-venit, dragule!
‎Bun-venit, İbrahim!
‎Întrebați-mă ce vreți!
‎Tumtum, ai fost plătit ‎pentru ‎Murad Uscat?
‎İbrahim! Trupul și sufletul ‎sunt două entități separate?
‎Asta îl întrebi pe İbrahim?
‎İbo, ce mai faci, te simți bine?
‎Nu! Cineva mi-a făcut un farmec.
‎- Doamne! ‎- Ce farmec? Te-a prefăcut într-un bou?
‎Nu mai faceți mișto, fiți serioși!
‎Nu doar mie. Și vouă!
‎- Poftim? ‎- Doamne!
‎Cine?
‎- Dar cine? ‎- Cine?
‎- Atenție la placă! Vă spun pe litere. ‎- Degetele pe ea!
‎Haideți!
‎Haide!
‎Se mișcă.
‎E.
‎R.
‎Ș.
‎Erșan!
‎Nu fi tont! Mie mi-a ieșit Fahri.
‎Blestemat să fii în toate felurile!
‎Serios, rușine!
‎Boule! Nu-ți pare rău de părul meu?
‎Păi…
‎Ia stați!
‎Nu mai minți, Tumtum. Eu n-aș face asta!
‎Spiritul meu.
‎Cine a făcut asta ‎trebuie să recunoască acum!
‎Nu mai pot ține masa!
‎Jur că n-am făcut nimic.
‎Bine, ajunge!
‎Se mișcă în el!
‎Cine a fost să spună și ne împăcăm. ‎Altfel, părăsesc acest trup!
‎Pleacă.
‎Cine?
‎- Bine, nu pleca! ‎- Pleacă.
‎Eu am făcut-o!
‎Spune adevărul!
‎Bine, eu am fost.
‎Am făcut-o ca să mă iubești mai mult. ‎Să mă bată Dumnezeu! Nu mai fac.
‎Felicitări, ai câștigat!
‎Tu, un farmec nouă? ‎Noi suntem maeștrii vrăjilor.
‎Boilor, era să mă omorâți.
‎A fost distractiv farmecul?
‎Ne ești ca o soră mai mare.
‎Scumpa noastră!
‎Bine, îmi pare rău!
‎- N-ai nimic în tine, nu? ‎- Nu.
‎Doar iubire.
‎Mă iertați?
‎Cu o condiție. ‎Să mor ultimul în noul film.
‎Bine. Eu am căzut într-o parte ‎și mi-am paradit fundul.
‎Las' pe mine! ‎Mă ocup de fundul tău ca la doctor.
‎Noul meu film se numește ‎Moașa la vânat!
‎Acum și tu…
‎Nu mă lua cu jocuri de cuvinte!
‎- Pyro! ‎- Da?
‎Bună faza cu urmele de pe tavan!
‎N-am făcut eu asta.
‎KUNERİ FİLM ‎STUDIOURILE DE FILM KUNERI SRL
‎Șefik?
‎Băiete! Încă nu te-ai tins de mâncare.
‎Haide, mă duc la serviciu. ‎Termină micul-dejun!
‎Mai aduci și alți copii pe lume, mamă?
‎Da, fiule.
‎De ce? Aș fi vrut să fiu singurul copil. ‎Să nu mai fie alții.
‎Fiule, știi că sunt moașă. ‎Asta mi-e meseria.
‎Dar sunt singur acasă întruna.
‎Uite, desenez așa!
‎Cum?
‎La ăsta, erai aici.
‎Iar la ăsta, nu erai aici, mamă.
‎Cine e ăsta?
‎Copilul acela.
‎Asta?
‎Asta ești tu.
‎Iar aici e p…
‎E foarte urât. Nu spune asta!
‎Voiam să spun „puștiul”.
‎Adică, eu.
‎Puștiul moașei.
‎Dragule!
‎- Mamă? ‎- Da?
‎Te rog, nu mă părăsi!
‎Ce? Fiule, de ce te-aș părăsi? ‎Haide, trebuie să plec la serviciu.
‎Termină-ți micul-dejun!
‎De ce să te părăsesc?
‎Doamne!
‎Să fii cuminte, da? Și termină aici!
‎Șefik va fi cuminte
‎MOAȘA LA VÂNAT
‎Casa asta e într-un loc minunat.
‎E situată minunat. Sper că e aici.
‎Am dreptate, Nükhet?
‎În pădure, pe tocuri.
‎- Menteș! ‎- Nu te teme, sunt aici.
‎Dacă e inclusă în testament,
‎aici îmi instalez biroul ‎și o să scriu cărțile cele mai bune.
‎Minunat! Îmi place. Sper că e aici.
‎Ar putea fi o cabană de vânătoare.
‎O cabană caldă și sigură ‎de vânătoare.
‎Namık Ekün, comandoul ȘȘȘ.
‎Nu ne interesează vânătoarea. ‎Sunteți avocat?
‎Salutări! Eu sunt Menteș. ‎Ea e soția mea, Nükhet.
‎Namık. Din comandoul ȘȘȘ.
‎Lătrat de câine.
‎Ați spus avocat? Nu sunt avocat.
‎Fahrettin m-a chemat ‎la o partidă de vânătoare.
‎Ne-au spus la 40…
‎Ne-au dat numărul 45.
‎O chestiune legată de o moștenire.
‎Rasim Bağcı, avocat. ‎Am venit aici după ce ne-a sunat el.
‎E ciudat. Și eu am aceeași adresă.
‎Mă puteți ajuta, vă rog?
‎- Vino, nevastă! ‎- Termină, Pippi!
‎Ea o fi avocata.
‎Evident, am greșit adresa.
‎Aici e partida de vânătoare ‎a lui Fahrettin?
‎Cineva a pregătit ‎o masă cu gustări înăuntru.
‎Fără fițe. ‎Am aruncat o privire, e pustiu.
‎Bună! Bănuiesc că tu ești mediul.
‎Mediu? Menteș!
‎Ferească sfântul!
‎Eu sunt Menteș! Menteș Dağlar. Tu?
‎Monique Baldi. El e Pippi.
‎- Unde era prezentarea? ‎- Înăuntru.
‎Să mergem, Nükhet!
‎Mersi!
‎Ceva nu e în regulă.
‎Am venit până aici.
‎Nu pot să rezist. ‎Cuvântul „mediu” mă emoționează.
‎- Vă interesează viitorul? ‎- Nu, mai degrabă trecutul.
‎În viața mea anterioară ‎am fost o sclavă spaniolă.
‎Te rog, nu mă lovi! Rogu-te!
‎Și bogații plâng.
‎Pe aici!
‎Menteș! Să mergem!
‎Așteaptă, draga mea! Vino!
‎Foarte frumos.
‎Tu de colo!
‎Eu sunt Cevdet.
‎Cevo.
‎Tu ești Sabri?
‎Eu sunt Menteș, fratele lui.
‎Cevdet? Fiul bucătarului ‎care gătește ficat?
‎Ce se întâmplă?
‎Și tu vii tot din Kocamustafapașa?
‎Da.
‎Monique Baldi.
‎Sora lui Rachel.
‎Am fost colegi de școală.
‎Ți-ai rupt pantalonii ‎la educație fizică, la rostogolit
‎și ți s-a văzut fundul.
‎Acea Monique?
‎Nu-mi amintesc.
‎- Ai spus că ai fost sclavă în Spania. ‎- Aia îmi amintesc.
‎Ce ciudat! ‎Suntem cu toții din același cartier.
‎- Eu sunt Namık. ‎- Namık? Nu-mi amintesc de tine.
‎Nu ieșeam prea des când eram mic.
‎Ziua bună!
‎Aici are loc ‎licitația de monede bizantine?
‎- Plusăm! ‎- Plusăm!
‎- O dată! ‎- De două ori!
‎- Adjudecat! ‎- Adjudecat!
‎Vă cunosc.
‎Băieții nespălatei de Bahriye!
‎Taner și Șener.
‎- Da! ‎- Da!
‎Ne-au dat aceeași adresă, ‎dar din motive diferite.
‎Oare de ce ne-au adunat aici?
‎Sunt sigură că nu pentru o reuniune ‎de cartier. Ce aiureală!
‎Fir-ar să fie! Ce naiba?
‎Sper să nu fim uciși unul câte unul.
‎E culmea. Nu cât sunt eu aici.
‎Ce-i ăsta?
‎Doamne! Un casetofon.
‎Menteș, să mergem!
‎Ușile!
‎Au încuiat ușile.
‎Cum adică?
‎Se deschide spre interior.
‎Pornește-l!
‎Deci?
‎E ciudat! O fi un cod?
‎Mi-a fost tare dor de tine, mami. ‎Ia-mă în brațe!
‎Mi-a fost dor de tine.
‎- Ne sperie cu o voce de copil? ‎- Mămica mea e frumoasă
‎Ce-i asta?
‎Trăiesc în brațele ei
‎Vreau să fiu cu ea întruna
‎De data asta, chiar că e încuiată.
‎- Înregistrat pe o melodie populară. ‎- ‎Ia-mă în brațe
‎Să plecăm!
‎- Mămica mea… ‎- Menteș, dă-ți jos ochelarii!
‎Sunt fiul tău, mămică
‎Băga-mi-aș!
‎- Rămâi, mămică ‎- V-am avertizat.
‎Cel cu ochelari moare primul.
‎Mi-a fost tare dor de tine, mami.
‎Mi-a fost dor de tine.
‎- Mămica mea e frumoasă ‎- Stai, cuțitul poate fi otrăvit!
‎- Locuiesc în brațele ei ‎- Ce-i asta?
‎Oprește-l!
‎Cum s-a putut una ca asta? ‎Eram toți aici. Cine a intrat?
‎Cum se poate? ‎Am venit aici pentru moștenire.
‎Poate că asta moștenești.
‎Câinele nu e aici.
‎Câinele n-a fost aici de o vreme. ‎O eroare la filmări.
‎- N-ați remarcat. ‎- Animalul nu e prost să stea.
‎- Iar noi greșim stând aici. ‎- Ucigașul e unul dintre noi.
‎Sau doi dintre noi.
‎Noi plecăm.
‎- Hai! ‎- Nu îndrăzniți!
‎- N-am face rău nici unei găini. ‎- Vorbești serios?
‎Pe bune?
‎Menteș! Spune-mi că e o glumă! Te rog!
‎- Are astfel de obiceiuri? ‎- Da. Adineaori!
‎Dle Cevdet, un șervet, vă rog!
‎Poftim!
‎Da, ajunge la cuțit cu mâna.
‎Ucigașul o fi el.
‎A început în glumă și nu s-a putut opri.
‎Pentru Dumnezeu!
‎- Nu pleacă nimeni de aici. ‎- Încotro? Vin și eu.
‎Afară e periculos. Mă duc să mă uit.
‎Voi rămâneți la un loc. ‎Dl Cevdet, chemați poliția!
‎Dnă Nükhet!
‎- Îți împărtășesc durerea. Bei ceva? ‎- Trebuia să chemi poliția.
‎- De ce ai ezitat? ‎- E vreo problemă? Taner!
‎Șener!
‎Nükhet, Monique, în spatele nostru!
‎N-am deloc încredere ‎în dumneata, dle Cevdet.
‎- Sună la poliție! ‎- Un minut și îi chem eu!
‎- Aha, îi cheamă el. ‎- Da, sigur.
‎„Voiam să-i chem.” Șener, cheamă-i tu!
‎- Care e numărul? ‎- Bine, lasă-mă să sun eu!
‎Ușa era încuiată din afară. ‎Ucigașul nu e unul dintre noi.
‎- Unde ai găsit găina? ‎- Ați zis că nu i-ați face rău.
‎- Să vedem dacă mințiți! ‎- Durează prea de mult.
‎Eu sun.
‎Nu putem chema poliția acum. ‎E prea periculos.
‎- Taner! Taner a dispărut. ‎- Cum?
‎Taner!
‎Trebuie să plecăm de aici acum.
‎Afară! Repede!
‎Nu se poate!
‎E mort. Bine, îl pun la loc, poftim.
‎- Da? Acum ești mulțumită? ‎- Ajunge!
‎- Nu pot. ‎- Oprește-te!
‎Lasă-mă pe mine!
‎- Doamne! ‎- E înțepenit?
‎- Da. ‎- Ține asta!
‎- Nu-l pot scoate. E înțepenit. ‎- Se poate.
‎- Dă-mi voie! ‎- Așteaptă! O clipă!
‎Ajunge! Eu plec.
‎Taner!
‎- Deschide, la naiba! ‎- Nu pot!
‎- Taner! ‎- E încuiată, nu mai trageți de ea!
‎Taner!
‎Șener?
‎Îl aud.
‎Nu intra acolo!
‎Haide, trage perdeaua! Dă-o deoparte!
‎Frumos!
‎Ieșiți din casă!
‎Ce?
‎Haideți! Taner!
‎Taner!
‎Nu se deschide!
‎Trage mai tare!
‎Vrei cu ardei iute?
‎M-ar omorî cu zile.
‎Taner!
‎Șener!
‎Ține ăsta!
‎Haide, învârte-o!
‎Măi femeie!
‎Mă străduiesc.
‎De ce urli?
‎Nu se deschide.
‎Vino aici!
‎Și dl Namık s-a dus.
‎Desenele. Casetofonul.
‎- Să apăs pe buton? ‎- Da. Altfel, cum obținem informații?
‎- Ține! ‎- Dă-mi-l!
‎Să i-l punem pe cadavru, ‎ca să nu se umfle?
‎Lasă ăla!
‎În fine.
‎Ghiciți cine sunt?
‎Eu sunt băiatul mamei.
‎Eu sunt băiatul mamei
‎care și-a lăsat copilașul singur acasă
‎ca să vă spele pe voi ‎și să vă strângă în brațe.
‎Mama v-a adus pe lumea asta.
‎Eu vă scot din ea.
‎Cine e?
‎Moașa mea!
‎E moașa mea!
‎Moașa lui Cevdet, Menteș, Taner și Șener.
‎Și a mea. Am avut aceeași moașă. ‎Mamaia Adalet! M-am gândit eu.
‎Mamaia Adalet. Dar el cine-o fi?
‎Să fie băiatul ei, Șefik?
‎Dar ea n-a fost moașa mea. ‎Ce amestec am eu în asta?
‎- Vino, repede! ‎- O secundă.
‎Dacă băiatul moașei are ceva cu voi, ‎n-o să mă omoare pe mine.
‎- Așa că nu-mi pasă. ‎- Stai! Menteș, da.
‎Cevdet, gemeni.
‎Dar atunci cine e Namık?
‎Namık e din comandoul ȘȘȘ.
‎Iar Șefik e fiul moașei!
‎N-a fost moașa mea.
‎Acum e prea târziu.
‎Monique Baldi! Tu ești ultima în viață.
‎Moașa naibii!
‎- Nu te apropia! ‎- Nu mai vorbi!
‎Hai cu subtitrarea!
‎- Nu te apropia! ‎- Nu mor.
‎Mi-a lipsit mama, ‎dar nu mă duc lângă ea.
‎- O să mori! ‎- Ba nu.
‎Întâi mori tu, apoi eu.
‎- Asta sau ăsta? ‎- Am un cuțit.
‎- Care? ‎- Lasă-le dacă ești tare!
‎- Sunt tare. ‎- Atunci, jos cu ele!
‎Haide!
‎Sunt tare!
‎Tare.
‎Da, ai fost.
‎Ce ușurare!
‎Nu-i așa de ușor, ticălosule!
‎Mă numesc Cevo. Nu mor așa de ușor.
‎- S-a terminat, da? ‎- Da, iubito.
‎S-a terminat.
‎Nu se poate, moașa…
‎la vânat.
‎Ai fost cuminte, fiule?
‎Da, mami.
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu