‎UN SERIAL NETFLIX
‎Filmul a luat premiul Promițătorii. ‎Cum vă simțiți?
‎Suntem foarte fericiți. ‎Ne așteptăm la premii mult mai bune.
‎- Așa e. ‎- Da.
‎S-a pus accentul pe artă. ‎Ce părere aveți, dle Muammer?
‎După cum vedeți, în cele din urmă ‎am pierdut, dar națiunea a câștigat.
‎La a 18-a ediție ‎a festivalului Portocala de Aur,
‎cea mai bună actriță este…
‎Meral Orhonsay!
‎Mersi, iubi!
‎- Haide! ‎- Băieți!
‎Bun, treci la locul tău!
‎Îmi mai verifici o dată părul?
‎Seyyal. Ăsta e fixativ?
‎Alev, ia ăsta!
‎- Ăsta e un loc bun? ‎- Perfect! Gata?
‎Băieți, îmi luați și mie guma?
‎Ia guma!
‎Zarzavatul grădinarului,‎ scena 3, dubla 1.
‎Stați așa! Unde e Altın?
‎- Trebuie să fiu înăuntru sau afară? ‎- Lasă, rezolv la montaj. Gata!
‎- Haideți cât mai e sculată! ‎- Unde e Sami Arabu'?
‎Sami, vino încoace!
‎- La semnalul meu, bagă tare! ‎- Da, domnule.
‎Clachetă!
‎- ‎Zarzavatul grădinarului,‎ dubla 1. ‎- Acum!
‎Pentru mine, nu ești doar ‎un apel telefonic.
‎- Ce căutai în visul meu? ‎- Scuze! Nu te-am văzut.
‎Te văd când intri.
‎- Dl Erșan nu e la birou. ‎- Tülay, eu sunt Erșan.
‎Mă place.
‎- Bună dimineața. ‎- 'Neața!
‎Am visat ceva. Turnam un film erotic.
‎Aș vrea eu! Ăsta da vis.
‎Ai văzut ziarul?
‎Arăți foarte bine.
‎Nu mai paria cu mine ‎și fii mai modest!
‎Se pare că gluma va deveni ‎în cele din urmă realitate.
‎Încă un film ciudat ‎și n-o să mai avem bani de chiloți.
‎Erșan, pot să fi un gay în filmul ăsta?
‎- Sigur! ‎- Prostovanule! Ce tot vorbești?
‎Am venit să-mi primesc banii ‎și să vă dau idei.
‎- Băieți, whisky? ‎- Ușurel!
‎Erșan, care whisky? ‎Nici whisky, nici ceai măcar!
‎Nimic. Poftim! Îți dau toți banii mei.
‎Erșan. Îți datoram 500 de lire.
‎- Mami, m-ai împrumutat cu o mie? ‎- Da.
‎Ți-o dau acum înapoi. Poftim!
‎- O mie o sută… ‎- Tumtum, ai două mii?
‎- Am opt sute. ‎- Opt sute, iar Mami îți dă 1.200.
‎Tumtum, îmi dai o mie până marți?
‎Atunci o să-mi datorezi 300.
‎Cum 300? N-ai primit 400 ca avans?
‎Pentru film primesc 2.000. ‎Deja mi se datorează 1.600.
‎- Ai fost plătit deja. ‎- Stați așa!
‎Auziți și voi? Sunt pașii falimentului.
‎- E așa de rău? ‎- E așa de rău.
‎Tumtum, pot să mă reapuc ‎de jocuri de noroc?
‎- Cu sau fără soț? ‎- Fără.
‎- Cu. Îmi datorezi 100. ‎- Așa o să învăț.
‎Băieți, iată proiectul ‎care ne va salva viața!
‎Atari.
‎Atari, e…
‎Regizorul japonez Kumiro Atari?
‎Nu, Erșan. Ești obsedat de cinematograf. ‎E mașină de jocuri cu jetoane.
‎Iau una pentru bar ‎și cred că facem bani frumoși.
‎Am văzut una într-o cârciumă din Aksaray. ‎Era coadă la ea.
‎Domnilor, acesta e viitorul nostru.
‎Atari.
‎- Să avem un cuib al injustiției? ‎- Nu, Erșan.
‎Aici vorbim despre computere.
‎Gândește-te!
‎O să joc mult. Cât o să coste un jeton?
‎Vedem noi. Îți deschid un credit de 50.
‎Grozav.
‎- A sosit Atari. ‎- Asta e?
‎Și 50 de lire pentru cine a adus-o.
‎Atari ne face probleme din prima clipă.
‎Dnă Alev, încotro se îndreaptă ‎cinematografia lui Erșan Kuneri?
‎Aș vrea să joc într-un film romantic. ‎Erșan? Hai să facem un film romantic!
‎Sigur.
‎Lucrăm împreună. ‎Întotdeauna spunem lucrurilor pe nume.
‎Eu nu lucrez așa.
‎Nu primești nimic dacă nu ceri. ‎Și cu asta basta!
‎Nu vorbi prostii! Ne înregistrează vocile.
‎- Alo? ‎- Alev, Seyyal.
‎Ușurel, da? Vă rog!
‎Poftim!
‎- Poftim! ‎- Mersi.
‎Salut, Muammer! Bună!
‎- Bine ai venit! ‎- Mersi.
‎Am auzit că ai un Atari ‎și am venit cu prietenii.
‎Dar se pare că e coadă.
‎Tu nu trebuie să stai la coadă.
‎Mersi. Se zicea ceva despre jetoane. ‎Cum procedăm? Cumpăr zece?
‎Ar trebui să începi cu 20, Altın.
‎Dacă tot pierzi, mai poți cumpăra.
‎Pare ușor, dar e un joc greu.
‎- Cât, Pyro? ‎- O sută de lire.
‎- Poftim! ‎- Mersi, omule.
‎- Cum se joacă? ‎- E ușor.
‎Bagi jetonul și începi să dobori avioane.
‎- Bine. ‎- Du-te!
‎- În spatele lui Tumtum. ‎- Haideți, băieți. Veniți cu mine!
‎Tontul ăla nu poate termina jocul ‎nici dacă are un morman de jetoane.
‎E un computer, fraierule!
‎- Ai pierdut. ‎- O să-mi bat recordul.
‎- Lasă-l! ‎- Joci mai târziu.
‎- Pleacă! ‎- Ești mic.
‎Dar recordul meu…
‎Caner! Ce se petrece acolo?
‎Vino încoace!
‎Mătușă, nu mai am jetoane. ‎Bărbatul ăla m-a îmbrâncit. Nu terminasem.
‎Era rândul meu.
‎- Cât pe ce să-mi bat recordul. ‎- Mă scuzați!
‎Vino cu mine!
‎- E un aparat Atari? ‎- Da.
‎Ce naiba se petrece aici? ‎Cine l-a dat deoparte pe ăsta micu'?
‎Pot să fac poze cu el?
‎Păi…
‎Vorbeam despre punctul meu de vedere.
‎Am fost întrerupți. Las-o baltă!
‎Alev, e coadă. Nicio problemă. A greșit.
‎Nu ești corect cu băiatul!
‎Uită-te la tine!
‎Fiecare cu jetoanele sale.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Mami, dă-mi zece jetoane!
‎- Și încă două, din partea mea. ‎- Mersi.
‎Ia, dragule, și joacă! Bine?
‎Cine nu te lasă, are de-a face cu mine.
‎Haide! Treci în spatele lui, la coadă!
‎Mami, mi-ai făcut probleme.
‎- Ce pot să fac? E era computerelor. ‎- Treci la coadă!
‎La naiba! Am pierdut.
‎Faceți liniște! Am pierdut. ‎Dar de data asta, o să reușesc.
‎Ce se petrece?
‎Erșan, am vândut 300 de jetoane ‎doar într-o oră.
‎Nu e grozav Atari?
‎Interviul!
‎Nu se dezlipesc de el.
‎Băga-mi-aș!
‎A venit un avion…
‎Liniște! Mai trebuie un jeton?
‎Doamnă! Putem lăsa Atari deoparte?
‎O să fie un succes.
‎Sigur! Ca artist,
‎din perspectivă tehnologică,
‎ca artist, urmăresc cu atenție ‎evoluțiile Atari.
‎Poate într-un film… Facem una cu premiul?
‎- Împreună. ‎- Sigur.
‎- Să facem una! ‎- Hai!
‎- Minunat! Nu mișcați! Așa. ‎- Bine.
‎- Minunat! ‎- Povestea cu Atari e pentru altădată, da?
‎A fost groaznic.
‎Eram toți în curu' gol.
‎Nu ține în tine!
‎Am o ofertă la târgul de la İzmir.
‎Știi să cânți? Ce ciudat!
‎Nu știu. O să cânt în limbajul semnelor. ‎Ce întrebare!
‎De unde să fi știut?
‎Artiștii trebuie să se exprime ‎oriunde au ocazia.
‎- Ce-o să cânți? ‎- Un amestec de pop și arabesc.
‎De amestecat, știu că poți.
‎Dar vezi să nu exagerezi!
‎- Erșan, tu ai un pian, nu? ‎- Da.
‎Putem să exersăm?
‎Desigur.
‎Pentru următoarele trei luni,
‎nu avem cum să facem un film ‎decât dacă implorăm pe cineva.
‎Filmul ăla din sat i-a afectat pe toți. ‎Facem ceva vesel, Erșan?
‎„Erșan”.
‎Sau vrei să cânt și eu la târg?
‎Sunteți libere pentru o lună.
‎Alev, cred că ar trebui să accepți oferta.
‎E ceva. Feride, tu ziceai ceva de teatru.
‎Da. Niște chestii experimentale. ‎Adicție și pasiune…
‎Te rog, te implor!
‎Încă un joc și gata! Te rog!
‎- Pornește-l! ‎- Ești nebun?
‎- Sictir! ‎- Te rog!
‎- Ești nebun? ‎- Te implor.
‎Încă o dată și gata!
‎- Ce se întâmplă? ‎- S-a defectat.
‎- Trebuie să sun la depanare. ‎- Altın, ce e cu tine?
‎Atari s-a dus!
‎Atari s-a închis.
‎Am băgat jetonul, ‎alimentam cu avionul mic,
‎iar cel mare s-a prăbușit pe mine.
‎- Te implor! ‎- Controlează-te!
‎Uită-te la mine! Nu vorbi prostii! ‎Ce se petrece?
‎- Are priviri de om nebun. A luat-o razna. ‎- Atari, omule!
‎Dă-mi un jeton!
‎Numai asta are în cap.
‎Ia privește aici!
‎- Nu i-a păsat. ‎- Vezi?
‎- Nepotul meu mai e acolo? ‎- Ștrengarul ăla afurisit!
‎Piticania!
‎E numai vina lui!
‎Dacă nu juca înaintea mea, ‎nu se întâmpla asta!
‎Ăsta mi-e norocul!
‎Poate mă dau la tine!
‎Nu-l găsesc nicăieri.
‎- Uită-te la mine! ‎- Jeton!
‎- Calmează-te! ‎- Dă-mi un jeton!
‎Jeton! Atari!
‎- Face spume! ‎- Omule!
‎Zburam așa de lin!
‎- Atari! ‎- Ușor!
‎Jeton! S-a prăbușit pe mine.
‎Face spume!
‎Zburam așa de lin. Jeton! Atari!
‎- Nu merge. ‎- Ce?
‎Are apă înăuntru. O fi un scurtcircuit.
‎- Dacă nu-l repari, mor, Pyro! ‎- Termină!
‎- Erșan! Puștiul are să zică ceva. ‎- Nenea ăsta mi-a luat jetoanele.
‎Încerca să-mi vândă jetoane de gheață ‎cu 250 de lire, cu care tot joci.
‎Minte!
‎I-am zis că nu-mi permit.
‎Vând lozuri în curtea școlii. ‎Iar aici, câștigul e mic.
‎Cheltuiesc tot pe Atari.
‎Vrei să alegi unul? Cinci lire.
‎Mă jur…
‎Cum să-i fi făcut ceva lui Atari?
‎Mă scoate din minți! ‎Ia Atari de aici!
‎Salut! Îmi cer scuze.
‎Ce?
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Ce este Atari?
‎Despre ce vorbești? Tu…
‎Ticălosule!
‎Unde e Atari? Unde?
‎Să ne calmăm!
‎Ne calmăm, da?
‎Mișto! Eu sunt Johnny, apropo.
‎Dle Apropo,
‎prietenul meu…
‎Aveți o problemă cu aparatul ăla Atari. ‎Pot încerca să ajut, dacă vreți.
‎- Erșan, ce spune? ‎- E un turist.
‎Cum se spune…
‎Eu „sunt” ajut.
‎Detest când fac asta.
‎Zice „Eu sunt” și „ajut”.
‎Uite! Atari!
‎Și eu sunt aici. O să vedem ce iese.
‎Haide! Vino!
‎Repară-l!
‎Eryetiș, du-l acasă și ia-i lozurile!
‎Și nu-i spune nimic lui Alev!
‎Bine.
‎Repară-l!
‎N-ai fost tu, nu?
‎- Mă cunoști. ‎- Da.
‎Ascultați!
‎Do, mi, sol
‎Să te aud cântând!
‎Nu, te grăbești.
‎Ascultă cu atenție. Așteaptă!
‎Sol
‎Aveți răbdare!
‎Acum ascultă-l în capul tău și apoi cântă!
‎Să vedem!
‎Cine știe
‎De ce cânți așa? Nu face asta!
‎Dar trebuie să cânt așa, ‎altfel nu pot, Feride.
‎Cine știe ‎Cum te voi aștepta?
‎- Stai să găsesc notele pentru asta! ‎- Găsește-le!
‎Aștept.
‎Măi fată, tu chiar știi să cânți.
‎Da' ce credeai?
‎Cine știe?
‎O clipă, fetelor! Zău așa!
‎N-o găsești, dragă? Haide!
‎- Nu poate. Cântă și gata! ‎- Nu. Nu e aici.
‎Dă-o naibii atunci. Ce altceva să facem?
‎Uită-te la tine! Și tu cânți! ‎Și nu ești rea deloc.
‎Iubito, pot să cânt orice.
‎Biata de ea, nu găsește notele.
‎De ce nu cântați un duet, ca Cute Girls?
‎Cute Girls e trio.
‎Feride, vino cu noi la târg! ‎Hai să mergem toate trei!
‎Îi facem praf. Ce zici? ‎Dar n-ai voie să nu găsești notele.
‎Fac pe mine.
‎Dar eu nu pot fi Cute Girls singură.
‎Cine știe, de ce nu?
‎Cine știe
‎Cine știe?
‎Nu merge.
‎Cine știe?
‎Ai auzit?
‎Cine știe?
‎Nu. E prea jos. Cânți fals.
‎Coborând pe…
‎Hai!
‎Ne faci numai probleme, Mami.
‎Perfect. Cred că o să meargă.
‎- Gata? ‎- Merge?
‎Stai, nu-mi spune!
‎Da. Bagă un jeton! Dă-mi un jeton!
‎- Ce, crezi că sunt gratis? ‎- Dă-i-l să încerce!
‎Johnny!
‎- Mersi! ‎- Nicio problemă!
‎- Mulțumesc! ‎- Mersi.
‎Tu „ești” whisky?
‎Whisky? Nu, mersi. Ceai.
‎Ceai. Totuna.
‎E numai bun, nu? Mami?
‎Tipul. Filmul.
‎- Filmul tău? ‎- Tip.
‎Merge.
‎Alimentează!
‎E incredibil. Vorbiți serios?
‎Da. La Marele Piny. Pentru 20 de seri.
‎Cute Girls?
‎Nu suntem Cute Girls. ‎Există deja Cute Girls.
‎Eu m-am îmbrăcat așa ‎pentru distracție. Nu iau parte.
‎Ba da.
‎O să vă găsesc un nume!
‎Avem probă cu dl Fecri la 17:00.
‎Dacă deveniți faimoase, ‎o să mai faceți filme cu mine?
‎Sigur că da, întotdeauna.
‎- Îmi promiteți? ‎- Dragule!
‎Atunci am un nume. Leoaicele!
‎Nu ăsta. Parcă ar fi un nume de musical.
‎- Să mergem! ‎- Haide!
‎Îmi dai 20 de lire?
‎Ce e cu voi? Ce se petrece?
‎İbo, dacă ai nevoie de jetoane, ‎îți fac o ofertă. 15 lire.
‎Gata! M-am săturat de boul ăla, Erșan.
‎Turistul ăla s-a jucat patru ore ‎cu același jeton.
‎L-a făcut pe Atari să sufere.
‎Lumea fierbe de furie. ‎Îi iau gâtul javrei!
‎- Calmează-te! ‎- Cât pe ce!
‎Cu tine vorbesc!
‎Omoară-mă pe mine!
‎Fute-mă!
‎Altın!
‎Jeton!
‎Nimeni!
‎Ajunge!
‎Atari!
‎Erșan!
‎Jeton!
‎ERȘAN ÎNCHIDE ATARI
‎Mă jur că Domnul ne-a cruțat, Erșan.
‎Atari ăla e o pacoste.
‎Ascultați-mă pe mine! Într-o bună zi, ‎computerele vor stăpâni lumea.
‎L-am aruncat. ‎I-am dat gunoierului 50 de lire.
‎Deci încă e o pacoste?
‎Vă caută domnii de la Ministerul Sănătății ‎și de la poliție.
‎Bun-venit, domnilor!
‎Dl Oktay e de la Ministerul de Interne. ‎Eu, de la Ministerul Sănătății, dle Erșan.
‎Dl Nuri e de la poliție.
‎Domnilor, cartea mea de vizită.
‎Oamenii mei au găsit asta în clădire. ‎Dă-o poliției numaidecât!
‎- Dacă îmi permiți! ‎- Te rog, rămâi! Continuați!
‎Poate că ați văzut deja în ziar.
‎Ați atras atenția ‎asupra unor probleme sociale.
‎Aveam și noi dubii ‎despre pacostea numită Atari.
‎Și am vrea să vedem cum putem coopera.
‎Noi avem bugetul.
‎Vă propunem să faceți un film ‎ca o mustrare socială.
‎Un film anti-drog. Împotriva dependenței!
‎Erșan, am jetoane.
‎Altın, ieși!
‎Erșan, cum știți, turiștii ‎le sucesc mințile tinerilor noștri.
‎Ce film putem face împreună ‎despre toate aceste chestiuni?
‎Așa e, domnule.
‎Turiștii ăia afurisiți! ‎Din cauza lor e atâta corupție.
‎Sultanahmet colcăie de ei.
‎Domnilor, suntem ‎contra oricărei dependențe.
‎Putem face un film care să-i convingă ‎pe narcomani să meargă într-un pelerinaj.
‎Domnule, cinematograful ‎e o armă foarte eficientă.
‎Îi voi folosi cât mai bine cu putință.
‎Foarte bine.
‎Altminteri, tinerii noștri ‎vor fi pierduți.
‎Curat pierduți!
‎- Clubul de noapte a fost o frecție. ‎- Cică doar ele au urechi muzicale.
‎Astea ce sunt? Frunze de viță de vie?
‎Dă-l naibii de club!
‎Hai să facem un film!
‎- Cine sunt doamnele? ‎- Ele sunt Leoaicele.
‎Filmul nostru e gata. ‎Îi zice ‎Marfă nașpa.
‎Un film care combate răul ‎și, pe deasupra, dă rezultate.
‎Erșan! M-am lăsat de jocuri de noroc.
‎Vedeți? Deja obținem rezultate.
‎Atunci, succes!
‎STUDIOURILE DE FILM KUNERİ ‎MONTAGE INDUSTRIES SRL
‎DOSAR
‎MARFĂ NAȘPA
‎Intră!
‎Bun-venit, Nihat!
‎- Stai să iau ăsta, ca să iei loc! ‎- Nu e nevoie. Mersi.
‎Misiunea asta e periculoasă.
‎Am nevoie de un tânăr cu mult entuziasm.
‎Și doar tu corespunzi.
‎Dă-mi pistolul și insigna!
‎- Dar de ce, domnule? ‎- Le-am pierdut pe ale mele.
‎Am căutat peste tot, dar nu le găsesc.
‎Îi voi chema acum ‎pe cei cu care vei colabora.
‎Lucrez singur. De fapt, chemați-i!
‎- Putem veni cu stațiile radio? ‎- Intră!
‎Necmi Țăcănitu' și Murat Vânătoru'.
‎Aveți și un câine polițist pe nume Cango.
‎Cango? Unde e?
‎Într-o misiune. Auzi? ‎Aia e vocea lui. Ham ham!
‎Veți pune capăt traficului de heroină, ‎cocaină și marijuana, pe scurt „marfă”,
‎fiindcă așa lucrează ei.
‎Vrem să gândim ca ei ‎și să acționăm ca ei.
‎- Folosim termenul „dealer”? ‎- În sensul de „traficant”, sigur.
‎Trebuie să fiți ageri.
‎Veniți!
‎COMISAR-ȘEF
‎Avem un pont despre un cărăuș.
‎Helena Kempinski. ‎Aterizează pe Yeșilköy.
‎Ditamai cărăușul.
‎Cică a dus și 20 de kile o dată.
‎Ce pizdă! Pardon.
‎Exact așa le transportă.
‎Drogurile vin din Olanda la Napoli,
‎apoi prin Maroc și Algeria ‎până în Malta,
‎iar de acolo, într-un cartier ‎ce vrea să rămână anonim.
‎Ce cartier, domnule?
‎Nu vreau să dau nume ‎și să implic pe nimeni.
‎Dar ați spus deja de Napoli.
‎- Așa e. ‎- Corect.
‎Ce scârbos!
‎Niciun tânăr n-ar trebui să se apropie ‎de molima asta, băieți.
‎Șefu'! Cum facem?
‎Le infiltrăm mințile. Procedăm ca la șah.
‎Nu la asta mă refeream.
‎Când le confiscăm, ‎scrieți „narcotice” cu ele?
‎Cum faceți?
‎- Poftim! Ia cuțitul ăsta, Nihat! ‎- Pentru ce?
‎Faci așa, iar apoi așa.
‎Se referă la procedură.
‎- Adică așa? ‎- Exact.
‎- Așa. ‎- Da.
‎- Așa. ‎- Exact.
‎Da, dar și așa.
‎Astea două sunt importante.
‎- Să încerc așa? ‎- Da.
‎- Așa? ‎- Întocmai.
‎- Ai reușit? ‎- Otravă curată.
‎E o industrie de miliarde, ‎probabil că-s mână-n mână cu politicieni.
‎Fără cumpărători, n-ar fi nici vânzători.
‎O să-i bat la fund!
‎- Ești prea naiv. ‎- Așa e.
‎Du-te și prinde-i ‎pe negustorii ăia de otravă!
‎Cum comandați!
‎Ba cum comanzi tu!
‎Cum comanzi tu!
‎Ai grijă cu boul ăla! ‎N-am încredere în el.
‎Dacă nu era expert în deghizat, ‎nu-l luam în echipă.
‎Apropo, Nihat, ‎îți neglijezi familia, nu-i așa?
‎Sigur, șefu'.
‎Bine. E important.
‎- Îmi iubesc slujba, șefu'. ‎- Minunat.
‎- Mă jur. ‎- Poftim!
‎Ce-i cu tine, Nihat?
‎Pari distant, ‎ai o privire absentă, nepăsătoare.
‎41 TONE ‎HEROINĂ
‎Te iubesc mai mult ‎decât pe mine însumi. Dar slujba mea…
‎Nici n-ai remarcat că m-am coafat.
‎Am multe pe cap, scumpo.
‎Încerc să desființez o rețea ‎care ne otrăvește tinerii.
‎Rețea? Ce rețea?
‎De droguri.
‎Doamne!
‎La pământ, bărbat cu baloane! Jos!
‎Ce faci? Omul doar vinde baloane.
‎Mintea mea era altundeva. ‎Credeam că ademenește adolescenți.
‎- Scuze! ‎- Ce naiba!
‎- Nu mișcă nimeni. ‎- Mâinile sus!
‎- Jos gluga! ‎- Mișcă! Treci acolo!
‎La naiba!
‎Întoarce-te!
‎Bravo, băiatu'!
‎- Banii? ‎- Poliția.
‎Începeți operațiunea!
‎Am găsit diferite tipuri de droguri ‎la acești tineri.
‎Bieții tineri!
‎Copii, mi se rupe sufletul să vă văd așa.
‎Doar smintiții folosesc droguri.
‎Nu, Murat, nu smintiții.
‎Marea amenințare e pentru cei ‎care se cred deștepți.
‎Vă credeți deștepți, copii?
‎Suntem artiști, omule. ‎Asta ne face mai creativi.
‎Chiar așa?
‎Deci așa vă ademenesc?
‎„Vreau să compun ca Jim Morrison, ‎să cânt la chitară ca Hendrix.”
‎Sau cine era artistul ăla drogat?
‎Pe undeva…
‎nu știu, domnule.
‎- Corect. ‎- Exact, șefu'.
‎Și ce schimbă asta, Murat?
‎Eu scriu versuri.
‎Serios?
‎„Satul meu”.
‎O adiere ușoară
‎Pe un vârf de munte mare…
‎Trebuie să fumezi toată Columbia ‎ca să scoți ceva din poezia asta.
‎Te-ai irosi.
‎N-o să mai repet, ‎nu mai fumați prostiile alea!
‎Dacă vă mai prind, o să vă pară rău.
‎Nu e vina noastră. Sunt cartelurile.
‎Dacă ați ști ce forțe sunt în joc!
‎Ce pot face tinerii?
‎Ne vom ocupa și de carteluri.
‎Cât despre tinerețea ta…
‎Nihat! Acum avem și carteluri?
‎Bahar!
‎Ce vrei să fac? ‎Numai droguri și heroină ai în cap.
‎Dar, Bahar…
‎Ce să fac ca să te uiți la mine?
‎Spune-mi!
‎- Doamnă, nu! ‎- Bahar, nu așa se face.
‎Dacă nu erați voi, ‎căminul meu era distrus.
‎Iar nevastă-ta e bună rău!
‎Așa e.
‎Bună rău!
‎Ai dreptate.
‎- O bunăciune! ‎- Sexoasă.
‎Duceți-vă naibii!
‎- Corect. ‎- Exact.
‎HEROINĂ
‎Diseară la opt în Dragos. Bine.
‎A fost foarte drăguț și prietenos cu noi.
‎A fost ca un tată, nu ca un polițist.
‎Ajunge! Tacă-ți fleanca! ‎O ții întruna despre Nihat.
‎Mă duc să joc cărți. ‎Faceți ce vreți, mi se rupe.
‎Treci în camera ta! ‎Avem de discutat afaceri.
‎Sunteți foarte nepăsător ‎și nu arătați defel afecțiune.
‎Slavă cerului că nu umblu cu prostii.
‎Marfa din Marsilia sosește curând. ‎Helena e deja în avion.
‎Începem să o împărțim,
‎dacă nu-și bagă nasul ‎afurisitul ăla de comisar Nihat.
‎A fost cât pe ce să mă prindă.
‎Băieții mei cuminți!
‎Mănâncă! Mâncați!
‎Eu am făcut sarmalele astea.
‎Nu mâncați, abia dacă dormiți.
‎Mănâncă, băiete!
‎Năzdrăvanilor!
‎Mamaie Hatice, ești cea mai bună.
‎Cea mai frumoasă.
‎Termină! Ajunge!
‎Ce naiba?
‎Nu vă mai hliziți cu mama!
‎Mamă, treci acolo!
‎Ai dreptate.
‎Mulțumesc, mamă. Sunt grozave.
‎Vom porni într-o nouă misiune. ‎Vom face curățenie generală.
‎Aș face orice pentru tine, ‎băiatul meu curajos. Mănâncă tot!
‎- Nu mă mai pot opri. ‎- Mănâncă!
‎Mamă, ce e asta?
‎Nu știu. Era în cratiță, fiule.
‎Nu e a noastră.
‎Cum se poate, mamă?
‎Vino încoace!
‎Doamne!
‎Otravă albă.
‎Nu mișca!
‎Rușine să-ți fie!
‎Acum e mama ta, Nihat?
‎Sigur, de ea te ocupi, o arestezi. ‎Eu sunt zero pentru tine.
‎Bahar! Mamă, cum ai putut face asta?
‎Minciuni! Bârfe.
‎Bahar le-a adus. ‎Mi-a spus să le vând pentru ea.
‎Familia e prima, domnule. ‎În familie începe totul.
‎Și eu, care am refuzat să cred.
‎M-au lovit cu familia mea.
‎Vorbește! Cine e omul tău din poliție?
‎Sau sunt eu? ‎M-aș împușca cu mâna mea, mă jur!
‎Schema arată cam așa.
‎Soția procură marfa. Mama o distribuie.
‎Inamicul e întotdeauna cel mai aproape.
‎Uneori, mă bănuiesc și pe mine.
‎Bietul de mine!
‎Necmi, ia-o pe mama!
‎Allah să fie cu tine!
‎Mulțumesc. Soarta a fost crudă cu mine.
‎Mișcă!
‎Am arestat-o pe mama, ‎deci doar tu ai mai rămas.
‎- Mâinile sus! Te arestez. ‎- Pe dracu'!
‎Bahar!
‎N-are rost, șefu'.
‎„Poliția n-a reușit ‎s-o aresteze pe Bahar.”
‎Așa e.
‎Ai dreptate, Murat.
‎Șefu', eu mă retrag.
‎Până și cei mai apropiați mie ‎erau implicați.
‎Am dat greș. Iertați-mă!
‎Nu, Nihat. ‎Tu ne-ai învățat ceva foarte important.
‎Că oricare dintre noi poate fi o victimă.
‎În fine, ține-te tare!
‎Întotdeauna am suspectat-o pe babă.
‎Dușmanul se furișează ‎în straie de mamă, prietenă sau frate.
‎Ăsta e mesajul.
‎Și boarfa aia? Boarfa aia nepăsătoare.
‎- Îmi cer scuze. ‎- În fine!
‎Opt tone de bază de morfină, Nihat.
‎Din Gibraltar în Jamaica, ‎Marsilia și Portugalia.
‎Apoi, un port de la noi ‎ce iar vrea să rămână anonim.
‎O știi pe tânăra ‎care ne-a dat aceste informații.
‎- Dle comisar. ‎- Bună, frumușico.
‎- De unde ai informațiile astea? ‎- De la tata.
‎El e șeful cartelului.
‎- De unde știu că nu minți? ‎- E vulgar și apatic.
‎- Iar mama joacă întruna cărți. ‎- Bingo!
‎Nu bingo, șeptică.
‎Portul Marsilia, deci? ‎Trebuie să acționăm rapid.
‎Ar putea avea legătură cu Helena ‎Kempinski. Poate o aduce în vaginul ei.
‎Vagin?
‎Fofoloancă.
‎Am auzit că erau opt tone.
‎Ditamai fofoloanca!
‎Deci și mama e băgată.
‎Dle comisar?
‎Fătucă!
‎- Nu mă lăsați singură, bine? ‎- Niciodată.
‎Mă bucur să văd ‎că găsește iubirea așa de curând.
‎Da. E cam aiurea.
‎Și noi prindem multe fete tinere, dar…
‎Nedreaptă mai e viața!
‎Așa e. De parcă n-am fi și noi polițiști.
‎- Corect. ‎- Exact.
‎Sunt soția comisarului Nihat.
‎Știe de transportul de la Marsilia.
‎Vă va distruge.
‎E o nebunie.
‎De ce vrei să lucrezi cu noi?
‎Ca să vadă toată lumea ce poate face ‎o femeie care tânjește după iubire.
‎Doamne!
‎Pentru asta suntem aici.
‎Părinții noștri nu ne-au iubit.
‎Nu ne-au arătat afecțiune.
‎Fără ea, afacerile, geopolitica ‎n-au nicio noimă.
‎De ce facem noi asta? ‎Fiindcă nu există iubire.
‎- Tata mă bătea întruna. ‎- Vedeți?
‎Ne vom înțelege, ‎soție a comisarului Nihat.
‎Voi otrăvi toți tinerii!
‎Te voi termina, comisarule Nihat.
‎Taie cărțile!
‎DOSAR ‎HELENA KEMPINSKI
‎Spune-mi, Helena,
‎de unde e asta?
‎- De unde crezi? De la subsol. ‎- Din adâncuri, cum ar veni.
‎Vai! Vorbește!
‎Eu „este” turistă la Istanbul. ‎Nevinovată „este”.
‎Urăsc când fac asta. ‎Cine te-a învățat turcă?
‎Fac orice vreți. ‎Nu-mi faceți rău și vă dau nume.
‎Sunt patru familii implicate.
‎Vă pot da toate numele. Absolut pe toate.
‎Voi ocupați-vă de ei!
‎Eu o voi interoga pe Helena.
‎I-o trag până spune tot.
‎Și nouă?
‎Nu! Cu voi e interogatoriul standard.
‎Ce fel de polițist ești tu?
‎De cum te-am întâlnit, mi-am găsit limba.
‎Vreau să-ți spun totul.
‎Cum te-au înșelat?
‎Să fii cărăuș.
‎Să cari drogurile alea în tine, ‎riscându-ți viața.
‎Scuze, s-a înțepenit acolo.
‎Știi că e o crimă.
‎Și iubirea e tot o crimă?
‎Vino încoace!
‎Ai spus că în spatele afacerii ‎sunt patru familii.
‎Cine sunt cele patru familii?
‎Flinstone,
‎Jetson,
‎Barbapapa
‎și Bonanza.
‎Asta e o glumă?
‎Desigur.
‎- Nihat! ‎- Ayșen?
‎Mă neglijezi ‎așa cum ți-ai neglijat și fosta soție,
‎iar pe de-asupra, mă înșeli ‎și-ți trăiești fanteziile?
‎Ce fantezie, Ayșen?
‎Helena e arestată. O interoghez.
‎Minciuni!
‎- Târfă! ‎- Nu sunt o târfă!
‎Nu tu, idiotule!
‎Nu mișcați că „trage”!
‎- Helena, nu! ‎- Nihat!
‎Ayșen!
‎Hayır!
‎Ayșen!
‎N-am vrut decât puțină atenție.
‎Du-te și salvează tinerii!
‎Adresa depozitului
‎este strada Cankurtaran,
‎bulevardul Fehim Pașa, numărul 17.
‎E pe faleză, domnule.
‎Nu. Se referă ‎la a treia stradă după giratoriu.
‎Acolo e.
‎Cum treceți de moschee, faceți stânga.
‎- Lângă Demirkapı? ‎- Nu.
‎Pe malul apei.
‎După faleză, ‎dar nu prima, ci a doua la dreapta.
‎S-a dus.
‎Știți Demirkapı? E aproape, ‎cum stați cu spatele la moschee.
‎- E o fundătură. ‎- Nu poate fi o fundătură.
‎- Duce pe faleză. ‎- Era cu două sensuri, dar e închisă.
‎- Acum e sens unic. ‎- Așa.
‎Sper.
‎Strada de care zicea ea e cu două sensuri. ‎Imediat după aia.
‎Nu e o pasarelă acolo?
‎E un giratoriu. ‎Trebuie să iei a treia ieșire.
‎- Nu. ‎- După moschee.
‎Nu aia, domnule. Mergem pe strada asta.
‎Trecem podul și ajungem la mare.
‎Ayșen a murit.
‎Dar îi putem salva pe ceilalți tineri.
‎- Exact. ‎- Corect.
‎Dar să știți că nu-s o târfă.
‎- Exact. ‎- Corect.
‎Ayșen!
‎POLIȚIA ÎN CIVIL ‎NUMAI PENTRU UZ OFICIAL
‎Razia asta e importantă, Nihat.
‎De ce nu porți vesta?
‎Fiindcă ce am aici înăuntru ‎e mai tare decât oțelul.
‎O să murim din cauza lui, futu-i.
‎Haideți!
‎Sunteți înconjurați.
‎Luați-vă drogurile și otrava albă ‎și coborâți aici!
‎Predați-vă!
‎Predați-vă justiției!
‎Plecați! Valea!
‎Noi decidem dacă otrăvim lumea sau nu.
‎Societatea ne va judeca. Plecați!
‎Nihat, încetează!
‎Bahar!
‎- Aveți grijă! ‎- Acoperiți-vă!
‎Nu vreau întăriri!
‎Nihat, atenție!
‎Nu vreau întăriri!
‎- Nihat! ‎- Șefu'!
‎Fugiți!
‎Acoperiți-mă! Mă duc după el.
‎- Are dreptate din nou. ‎- Exact.
‎CARE E PROBLEMA, FRAIERULE?
‎- Murat! ‎- Domnule!
‎Ai grijă, fiule!
‎Așa te vreau.
‎Murat. Nu știm ce se va întâmpla acolo.
‎- Trebuie să fim foarte atenți. ‎- Așa e.
‎Dacă mor într-un schimb de focuri ‎și într-o zi ai un copil,
‎să-i dai numele Nihat, bine?
‎Am mai discutat asta. ‎Va avea numele tatălui logodnicei mele.
‎- Da? ‎- Da.
‎Bine, fiule.
‎- Să mergem! ‎- Să mergem!
‎Haide!
‎În genunchi!
‎Jos! Lasă arma!
‎- Murat! ‎- Domnule!
‎- Ești teafăr? ‎- Da, șefu'!
‎- Dumnevoastră? Sângerați? ‎- Nu e grav.
‎- Murat! ‎- Șefu'!
‎- Nu!
‎Nu!
‎- Murat! ‎- Șefu'!
‎- Murat! ‎- O să reușiți, domnule.
‎Nimeni nu va fuma gunoaiele alea.
‎Nimeni nu le va folosi!
‎Murat, fratele meu!
‎Și toate gagicile se topesc după dvs.
‎N-am priceput niciodată de ce.
‎Murat!
‎Năzdrăvanule!
‎Vine.
‎Îi omoară pe toți pe drum.
‎Nu moare și pace.
‎A fost împușcat, dar nu moare.
‎E imposibil. Cum se poate asta?
‎Apatia e de vină.
‎Devine apatic ‎dacă se concentrează pe ceva.
‎Nu-l mai interesează moartea. ‎Acum nu poate decât să ucidă.
‎Helena! Ocupă-te de ei!
‎Nu!
‎Șefu'!
‎İsmail.
‎Societatea, Necmi!
‎Societatea!
‎Trezește societatea!
‎Educă oamenii!
‎Șefu'!
‎İsmail!
‎Nu fumați porcăriile alea!
‎Nu le fumați!
‎Mamelor!
‎Taților!
‎Copii! Tineri!
‎Muncitori!
‎Priviți!
‎Comisarul Nihat moare aici pentru voi.
‎De ce vreți asta? Merită?
‎Dacă nu fumați astea, ‎nimeni nu le poate vinde.
‎Amintiți-vă valorile ‎care v-au făcut să fiți cine sunteți!
‎Nu le uitați!
‎Nu avem nevoie decât de noi înșine!
‎Nu le fumați! Nu fumați porcăriile alea!
‎Nu le fumați!
‎Opriți!
‎Nu ești mort. Pur și simplu nu mori.
‎Nu pot fi ucis. ‎Ei îmi pot ucide doar ideile.
‎Bravo ție, comisar Nihat.
‎Ai reușit în sfârșit.
‎Ascultă mulțimea scandând afară! ‎Spun: „Nu vom fuma!”
‎Nu vom fuma! Nu vom fuma gunoaiele alea!
‎Nu le vom fuma și pace!
‎Nu ne mai rămâne decât să ne căim ‎și să ne lăsăm de afacerea asta.
‎Ne predăm.
‎Arestează-ne!
‎Nu vom fuma porcăriile astea, omule!
‎E ultimul nostru cuvânt. ‎Gata cu cartelurile!
‎Oamenii prind ușor obiceiurile proaste.
‎Dar e important să distingem ‎între bine și rău.
‎Plecați
‎și executați-vă pedeapsa!
‎Apoi, întoarceți-vă în societate.
‎Prin Marsilia?
‎Helena!
‎Tu!
‎Cango, unde ai fost?
‎A fost prăpăd.
‎Bun băiat!
‎Acum și un câine?
‎Asta-mi mai trebuia.
‎Măcar să fi ținut la mine ‎pe jumătate cât ții la el.
‎CANGO DEVINE COȘMARUL CARTELURILOR
‎Adevăratul Nihat și amicii lui ‎au confiscat multe droguri.
‎Numele și organizațiile ‎ar putea fi diferite.
‎Țineți minte: nu fumați porcăriile alea!
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu