NETFLIXOVA SERIJA
Erşane.
Da?
Snimio si film Loša roba. Gledali smo ga s mojim prijateljima.
Da?
Pokajali smo se. Odlučili smo otići na hodočašće.
-Dopusti da ti poljubim ruku. -Ne, molim te.
Ne, molim te.
Katkad životi utječu na filmove,
a katkad filmovi na živote.
-Sretno ti bilo. -Hvala, najbolji si.
Hvala.
Da, hajde.
Hajde.
İsa, daj nam tekilu.
Oraspoloži nas, İsa.
-Da. -Hajde.
Na eks!
U redu je, bez brige.
U redu je.
Idemo.
Dodjeljivali su nagradu za najbolju glumicu
i tad shvatili: „Pa to je muškarac!”
Ja! Tko? Ja!
Zato je nisam mogao osvojiti.
Nisam gledala film.
Trebale biste.
Posve drukčiji pogled na seoski život.
Ne trebam ja nikakav pogled, jedva sam pobjegla odande.
Što se dogodilo? Nije upalilo?
Nisu moja ciljana publika. Ne gledaju filmove.
-A ova djevojka? -To je muško, jebote.
Nisam htio imati visoka očekivanja.
Izazov u kojemu je kralj onaj tko zadnji ostane na nogama.
Bez žurbe, čekaj.
-Na eks. Tako. -Feride! Vidi ti nju!
Opit ću te, Sunay!
-Izgledam li ja OK? -Da.
-Da, još stojim. -Kul.
Ajme.
Alev, dobra večer, draga.
Erşane, dragi, da vas upoznam.
Poznati iranski redatelj Ameen Faryadi.
Kako reče?
-Ameen. -Ameen, gospodine.
Ameen Faryadi.
-Drago mi je. -Slavni iranski redatelj.
Inače ne pijem puno. To je zabranjeno.
Ne budi blesav, nije on takav.
Živi u Parizu.
I zamisli!
Zaručili smo se.
Ajme, mislim da sam nešto vidjela!
-Ameen Faryadi. -Iranski redatelj.
U Istanbulu je zbog filma. Zapravo živi u Parizu.
Zdravo. Zovem se Seyyal. Što misliš o Istanbulu?
Autentično.
Što se događa, Erşane? Zdravo.
Ameen Faryadi, iranski redatelj. Zaručen je za Alev.
Dobro, odmakni se. Nemoj ga odmah gušiti.
Što bi popio, ljubavi? Piće? Kakvo piće?
O, alkohol…
-Voda, možda? -Long Island Iced Tea, molim.
Ja ću.
Kladim se da može.
Usput, muškarac sa stilom.
-Rekla sam da imaš stila. -Hvala.
G. Erşan,
čuo sam toliko toga o vama.
Za vaš rad i vaše filmove kažu da su sjajni.
Volio bih se sastati s vama…
i posavjetovati se.
-G. Ameen. -Ne, nemoj.
Izazov u kojemu je kralj onaj tko zadnji ostane na nogama.
Jeste li za?
Ne. Ameen, molim te, rekla sam „ne”.
-Bez alkohola, molim te. -Alev…
-Ljubavi… -Nervozna sam. Molim te.
Izazov u kojemu je kralj onaj tko zadnji ostane na nogama.
G. Erşan, recite mi kojemu je kralju to uspjelo?
Ali vi ste pravi kralj.
Kralj bez krune.
Ili kralj bez gaća, Erşane!
Jesi li imao takav film? Kralj bez gaća?
Alev, zaruke ti očito gode, draga.
Gospodine, bila mi je čast.
-Želim vam sreću. -Dobro.
-Hvala. -G. Ameen.
-Dođi. Stol. -Dobro. Hvala.
-Dobro došli. -Hvala.
-Dobro došli. -Laku noć.
Altıne. Što ima? Zašto se osvrćeš?
Čovječe, Alevin zaručnik. Onaj iranski redatelj.
Tražio je nekakvo piće, a ne mogu se sjetiti koje.
Ma daj mu raki. Turistički.
Daj mu raki. Otkud sad taj iranski redatelj?
Čovječe, mislim da bi bilo sjajno da taj tip snima film s nama.
-Pitam se bi li htio dinju. -Zbilja? Kako se zove?
Fakbadi.
Fakbadi?
Ajme, ime mu zvuči poznato.
Bit ću pristojan i tipu poželjeti dobrodošlicu.
Da, idite.
Jesi li vidio iranskog redatelja?
-Vidio sam iranskog redatelja! -Aha.
Jesam! Vidio sam mu plašt.
Vidio sam mu lice.
Sve sam vidio!
-Dosta više. -Ne ljuti se.
Izgledao mi je kao…
Jedan je tip igrao craps kod Plavog Tefe.
Selim zvan Lisac.
-Tko? -Selim zvan Lisac.
-Pa? -Pa?
-Pa što? -Sliči njemu.
-On? -Da, sliči mu.
Iranski filmovi uvijek su nevjerojatni.
A, s druge strane,
Turska je uvijek kao stvorena za ovakve projekte.
-Da? Znaš? -Da, znam.
Shvatili smo. Govorili ste na svim jezicima.
Svi imaju dvojnike, İbrahime.
-Zapamti to. -Long Island Iced Tea, molim.
Samo… Jedino je ovaj šupak jedinstven.
Kog se vraga ulizuješ otkako je taj tip ušao?
O čemu to govoriš?
Tumtume, tip ima dobro oko.
Upravo je rekao Muammeru da je on novi Omar Sharif.
Mami je deset godina stariji od Omara Sharifa!
Sramota!
Hajde. Dođi.
Pokreni se.
Zar zbilja izgleda kao…
On je Selim zvan Lisac.
Selim zvan Lisac.
-Taj tip? -Da.
-Prebit ću ga. -Obojica ćemo.
-Mogu. -Hoćeš.
-Hoću. -Zašto ne?
-Idemo. -Zašto ne bi? Lokal je tvoj.
Bože dragi!
Gospodine Ameen!
James Bond film, snima Istanbul, Kapaličaršija.
-Da! -Znate to mjesto?
-Sve je tu. -Selim zvan Lisac!
-Molim? -James Bond dođe u Tursku.
Sjebe crjepove stare 500 godina i nitko ništa ne kaže. Zašto?
-Zašto? -Zašto?
Jer smo mi zbilja najveći obožavatelji Zapada.
Dobro? Da vidimo što ćete učiniti kad otkrijem vašu tajnu, g. Fakbadi.
Hej, Erşane, čuješ li ti sebe?
Koji je vrag Fakbadi? Tip se zove Ameen.
-Isto sranje, drugo pakovanje. -Tako je!
-Priznaj da si Selim zvan Lisac! -Ne budi smiješan. Obojica ste naroljani!
Hajde! Reci im hoće li Turska postati poput Irana!
Ili čekaj, čekaj.
-Neka to kaže njegova zaručnica! -Meni odgovara.
Ispričavam se. Evo. Erşane…
-Ne miješaj se. -Slušaj, dragi Erşane.
Ameen je došao u našu zemlju.
Snimit će sjajan film i svi ćemo biti u njemu.
-Nepristojan si! -To govori novi Omar Sharif?
-Tko govori? -To je novi Omar Sharif.
-Očito. -Postoji li linija između?
Ili je to lažni Omar Sharif?
Grozni ste prema Erşanu. Dosta mi je!
Začepi! Jedva stojiš!
-Što se događa? -Tko si ti?
Ayhan Işık.
O, Bože!
Ayhan Işık!
G. Ayhane, dobri gospodine, drago mi je što vas vidim. Noć je sve bolja i bolja.
Volio bih vas vidjeti u svome filmu. Molim vas, dođite.
Idi. Samo idi. Trebaš glumiti u nagrađivanim iranskim filmovima.
Da! Hajde i ti!
-Novi Alain Delon! I ti bi to trebao. -Ne.
-Molim te. -Ne.
Erşane, što radiš? Više i ne znam tko si.
Ali ja znam tebe! Nova Sophia Loren!
Ha? Nova, ha?
I on je nov. I ona je nova. Svi su oni novi. Svi su novi.
Svi su tvoji. Ja sam star. Stari Erşan.
U redu, stari?
Srušio se. Pobijedio sam.
-Eryetişe. -Pobijedio sam.
Odvedite ga u ured, sinko.
Fakbadi. To sam rekao čovjeku?
Ovaj ste put zbilja pretjerali.
Erşane. Trijezan sam i ponavljam to. Taj tip je Selim zvan Lisac.
Evo ti Erşana. Reci mu.
-Drži ovo. -Fućka mi se u što ti vjeruješ.
Nije bilo u redu.
Ovaj me gad nabrijao!
Bilo je i ljubomore.
-Zbog Alev, pretpostavljam. -Možda.
Govorila je da se više neće udavati.
Nema veze. Mogu to popraviti.
Pozvat ću ga k sebi doma. Ugostiti ga.
I nazvat ću Alev i ispričati se.
On je jako pametan tip.
Drukčiji je. Imao je težak život.
Borben je. Želi snimiti film koji mu je u glavi.
Poput mene je.
Ali to što nosi plašt ne znači da moraš sliniti po njemu.
-Kako mu se zove film? -Bodež Galate.
-Zanimljivo. -Da.
Zasad glumimo ja, Altın, Muammer. I Alev, dakako.
Doći će i dva britanska glumca.
No želi da Payro prođe audiciju.
Jer je shvatio da nije Ayhan Işık.
Što ima, Feride? Dobro došla.
-Pogodi što se sinoć dogodilo. -Zdravo.
-Erşane, što ima? -Što je ovo?
Dan neovisnosti Teşvikiyea?
Ameen me zamolio da se slikam u lokalnoj odjeći.
Feride, Alev je rekla da je nazoveš.
Dobro.
Koga ćeš ti glumiti?
Mušteriju u brijačnici u koju ide glavni lik.
-U prisjećanjima? -Ne.
Prikazat će nas s fesom.
-Kažem ti, nešto tu smrdi. -Ne bi nas trebao prikazati s fesom.
Želiš da idem ovako? Ovo nije lokalno.
Ne, paranoični ste.
Pročitala sam scenarij. Riječ je o krađi bodeža Galate.
-Snimat će u palači Topkapı. -Vidiš? Razbit će crjepove!
Ako u njegovu filmu nema drugih zavjera, ništa ne znam.
-Reci mi kratku verziju. -Ništa ne znam.
Koga glumiš?
Mušteriju u brijačnici u koju ide glavni lik.
-U prisjećanjima? -Ne.
Koga glumiš?
Mušteriju u brijačnici u koju ide glavni lik.
-U prisjećanjima? -Ne.
Bodež Galate, ha?
Ne bi nas smio prikazati s fesom.
Sertaç je skladatelj za naše filmove.
Pitaš: „Kad je gotovo?”, a odgovor je isti.
-„Stiže na vrijeme.” -Uvijek.
Da provjerim tog Iranca. Ispričavam se.
Erşane, nemoj slamati srca. Pazi što govoriš.
Naravno da neću, draga. Molim te.
-Dobro. -Lijepo.
Vaš potez.
Onda…
H8, i gotov si, dušo.
Je li to moguće? Jedan je na sve četiri.
-Ljubavi, obmanjuje te. -Ne, nije tako.
Genijalan um. Zaista divljenja vrijedan.
G. Erşan.
Alev, mogu li posuditi Ameena?
Naravno. Ali svakako ga vrati. Trebat će mi.
Izvolite. Erşane.
-Alev. -Ljubavi moja. Zaručniče moj.
-Proveli su te Istanbulom? -Jesu.
-Jesi li jeo kebab? -Ljuti.
Ne baš tako ljut, nadam se.
Ispričavam se za sinoć. Malo sam previše popio.
G. Erşan, i ne spominjite to. Zabavljali ste se.
Ipak smo svi ljudi. Nećete uzeti jednu?
Hvala.
G. Erşan, ondje odakle dolazim
postoji izreka, poslovica čak.
Da, tako kažu.
G. Ameen, o čemu govori vaš film?
To je jako dobro pitanje. Pokušat ću vam objasniti.
Zove se Bodež Galate.
To je detektivski film.
Volio bih da se likovi međusobno sukobljavaju.
Ima li kakvog spuštanja ili ponižavanja?
-Pardon? -Mislim, poput ovoga. Ovoga tu.
Koji je ovo vrag?
Samo sam se htio odjenuti ležerno. Nije to ništa posebno.
To je arapski, ne perzijski.
G. Mami.
Ili da kažem, novi Omar Sharif?
Biste li se okrenuli za mene? Lijepo.
Baš lijepo.
Gotovo vidim taj lik.
I ja gotovo vidim lik.
Zar ne?
Ma sjajno!
Moćni Muammer Rado. U ovo si se pretvorio?
Što je bilo? Zašto si sad uzrujan?
G. Faryad.
-G. Faryad. -Da?
Naš umjetnički direktor izradio je repliku Bodeža Galate.
-Vjernu repliku? -Da, vjernu repliku.
-Sjajno. -Zbilja?
Baš je donosi. Ako je želite vidjeti, izvolite.
Volio bih to. Ispričavam se.
-Molim vas. -Ovuda.
-Jer izradio je vjernu repliku. -Dobra večer.
Je li to dva?
Kad bih mogao krenuti u smjeru u kojem želim sa svom opremom,
ovo bi moglo biti vrlo visoke kvalitete.
Da.
Naravno, ljubavi. Ti si oličenje kvalitete.
Gospodine. Payro, umjetnički direktor.
-Bodež. Isti je. -Ajme. Zbilja je isti.
Ljubavi, turski je film najbolji.
-U palači Topkapı. Isti, zar ne? -Da.
Ameen, Bursa.
Kılıçkalkan.
Težak je bodež!
Što? Žao mi je. Ne…
Težak je bodež.
-Bodež, da. -Bodež.
-Da? -Jesi li spreman?
-O čemu govoriš? -Taj je kreten preda mnom.
O kome ti to govoriš, dovraga?
A što misliš? Ameen Faryadi.
Selim zvan Lisac.
Kretenu! Sad je kod mene. Spusti slušalicu!
O, jadan ti.
I tebe varaju, Erşane.
Vidimo se.
Pa, valjda je to to.
Možeš prevariti sve, ali mene ne.
-Molim? -Stavi joj prsten na ruku. Dobro.
Obmanjuj moje prijatelje da snimaš film. Dobro.
Sve je sjajno, ali zar nisi mogao odabrati bolje ime?
-Koje to? -Dakle, želiš reći da ti nisi…
Tko?
Ameen Faryadi.
Oni su dvojnici. Svatko bi ih zamijenio.
Razljutio bih se, ali ne mogu.
Jesam li te ikada naveo na krivi put?
Jebiga. Nije u tome stvar.
Slušao sam projekt toga gada do najsitnijih detalja.
Reći ću Alev kad stigne.
-Što se dogodilo? -Opa! Omar Sharif. Molim vas, sjednite.
-Alev, dobro došla. -Što se događa?
Dopusti mi da budem sretna.
Seyyal i ostali održavaju probu čitanja.
Jedva sam stigla ovamo.
-Deset minuta bilo bi dovoljno. -Začepi. Što se događa?
Alev, nisi u stanju shvatiti
što tvoj zaručnik radi jer si zaslijepljena ljubavlju.
O čemu je film? O krađi. Gdje se zbiva? U palači.
-Evo ga. -Zdravo.
Proklet bio! Zbilja, proklet bio!
Lizati guzicu istočnjačkom redatelju da bi se ulagivao zapadnjačkom…
Ma bravo!
Imamo sjajnu priliku. Tip pokušava izboriti Cannes.
Kaže da je to reklama za Tursku. Otvorit će nam vrata.
Ne želiš da se za nas zna i izvan Edirnea? Je li to to?
-Znaju li za tebe u Edirneu? -Jebi se.
Odgovori na pitanje. Znaju li za tebe u Edirneu?
Znaju!
-Dobro. -Dobro.
Alev, on će otići u palaču Topkapı
i sve uvjeriti da snima film, a onda će uzeti pravi bodež,
ostaviti lažni bodež koji je Payro izradio,
i zbrisati!
Iskorištava vas. Film i sve ostalo je laž!
-Dobit ćete 40 godina zatvora! -Misliš da bi mi to učinio?
Tko god ovo može učiniti Mamijevim obrvama, sposoban je za sve!
Ako bodež odnese u Pariz, može li ga založiti?
Alev, kakve su to gluposti?
Moram razmišljati o svojoj budućnosti.
Ako netko od vas bude sudjelovao u filmu, kunem se, prijavit ću vas.
Da netko pokuša ukrasti Bodež Galate,
nasadio bih ga na obelisk, a ljudi neka bacaju novčiće za sreću!
Ja sam Erşan Kuneri!
Bez uvrede, ali ovo je malo pretjerano.
Dobro, neka to onda bude stup.
Erşane, ide mi se u Cannes. Žao mi je, ali to je istina.
-Tako, dakle? -Erşane.
Čudno se ponašaš otkako ti je rekao
da je našao novog Omara Sharifa.
Mnogo smo obećali tom čovjeku.
Kako da ga sad iznevjerimo?
Mogao bi malo više naglasiti obrve.
Ovo su gluposti.
To je vaša posljednja?
Sutra snimamo u zatvorenom prostoru. U palači. Raspored?
-Daj mi to. -Odjenut ću se kao domaći.
-Dobro. -Dobro, nemam jutarnje scene.
Za Cannesom im je već suza kanula.
Naprijed i natrag.
-Ljubavi moja. -Ljubavi moja.
-Sretno, draga moja. -Hvala.
-Za Europu. -U Europu.
U Europu.
Ljubavi moja.
G. Ayhun.
-Bodež? -To je bodež.
Onaj je pravi. Ovaj je lažni, ali ne smijemo zamijeniti jedan s drugim.
-Ili smo… -Da?
Najebali.
Očito.
Bodež ne diraj. To je očito.
Kaže: „Ne diraj.”
A optužuju ga za krađu.
-Zaboga. -Da.
Evo.
Rez!
Ovdje završava vaš put u Europu.
Glumci, ne brinite.
Što je ovo?
Ovo je čovjek koji planira ukrasti Bodež Galate.
Zove se Ameen Faryadi.
Ameen Faryadi?
Da. To sam ja. Ameen Faryadi.
Ne mogu vjerovati! Kakva čast! Ponos iranske kinematografije, g. Ameen.
Zadovoljstvo je moje.
-Što ima? -Šefe.
Daj mi to. Izradili su repliku Bodeža Galate.
Pa filmaši su. To se i očekuje. Zbilja vjerna replika. Bravo.
Ma ništa posebno.
Možete li nam pokazati dozvole i sve ostalo?
Naravno. G. Mami, možete li mi donijeti fascikl?
-Odmah ću vam ih pokazati. -Evo.
Hvala. Poštovani inspektore, predočavam vam sljedeće.
Ovo je dozvola Ministarstva kulture.
Evo potpisa.
Ova je iz Ureda za palače i parkove.
A ovo je dozvola iz Ureda premijera.
Ovo je izuzeće Ministarstva vanjskih poslova i Carine.
Dopustite da vam pokažem,
na posljednjoj stranici,
nalazi se preporuka samoga predsjednika.
Nemaju dozvolu Ministarstva poljoprivrede.
Da vidimo možete li tu nabaviti.
Gospodine, žao nam je što vas prekidamo u poslu.
Rekli su mi da planirate ukrasti bodež.
Što?
Što? Sad sam i lopov?
Dobro si, ljubavi?
-Alev. -Dragi.
Nisam dobro.
Gotovi smo! Gasi kameru! Završavaj! Rez!
Nemojte, gospodine.
-Nastavimo snimati. -Neću.
Molim vas, promovirajte našu zemlju.
Gospodine! Ja nisam stroj.
Ja sam umjetnik.
G. Erşane. Ovo me jako iživciralo.
Nazvali ste me lopovom.
Ja nisam lopov.
-Ameen, dobro. -Ovo od vas ne bih očekivao.
Dobro, snimajte dalje.
Ovaj film neću snimiti ovdje.
Ovaj ću film snimiti… u Francuskoj.
U Parizu, u Louvreu!
-Ameen, gospodine. -Gospodine.
-Inspektore. -Ovdje ne snima! Dosta!
-Dušo. -Nagodimo se.
-Gospodine. -Ameen!
Ameen!
-Ameen Faryadi! -Nemoj!
Za tebe sam nosio sve moguće kostime!
Snimit ćeš ovaj film.
Ako nećeš, porezat ću se!
Ne diraj bodež!
To je moj film, zar ne? Neću ga snimati.
Kuš! Nećeš, je li?
-Smiri se. -Kuš! Izazivam te!
-Porezat ću se! -Bravo. Lijepo si promovirao našu zemlju.
-Izazivam te! -Prestani!
-Izazivam te! -Smiri se.
-Ameen Faryadi, ha? -Pusti ga.
Snimaj!
Griješimo. Ipak smo samo ljudi.
Tip je obavio dobar posao. Jeste li pročitali?
Fotografija je s festivala, zar ne?
Da. Pokažite je i Muammeru.
FARYADI IMA NOVOG O. SHARIFA
To je dobro. Bar poznajemo tipa.
-Imam divnu priču, ali novca ne. -Kakvo iznenađenje!
İsa, natoči i meni viski, šećeru.
Prodala sam prsten. Nije vrijedio mnogo.
-Opa. Prsten je bio lažnjak? -Pa, milijun ne vrijedi. Hvala.
-Rekao sam ti da je guzica. -Kako se zvao tvoj film, Erşane?
Bi li ovo bilo dovoljno?
Fakbadi.
To je film o vrlinama.
-Bit ću ti partner. -Kakav partner? Film je tvoj.
Jednom davno,
živio je putnik po imenu Fakbadi.
S plaštem na leđima,
štapom u ruci
i šeširom na glavi
putovao bi od grada do grada.
-To sad sve smišljaš? -Ne, godinama razmišljam o ovome.
FAKBADI
Fakbadijeve oči nisu vidjele, sluh mu je bio oštar,
a nosom bi namirisao čak i marelicu u Damasku.
Kamo god pošao, bio bi svjetlost koja otkriva
ili tama koja prikriva svu zlobu.
Ni zalogaj, ni toplina,
samo iskreni osmijeh bio bi dovoljan Fakbadiju.
Malo bi spavao, lagano jeo i malo pio. Pazio bi na težinu.
Tko god bio s njim sjeo, riješio bi se stresa, postao veseo
i još bi čvršće prigrlio život.
Prema legendi, koga god bi Fakbadi dotaknuo
poživio bi stotinu godina.
Ako biste Fakbadija sreli prvog dana novog mjeseca,
i dali mu hranu i piće,
bili biste nepobjedivi na ovome svijetu,
a u sedam kraljevstava, imali biste povlastice
poput slobode kretanja i zlatne vize.
-Što misliš, Nazare? -Jako dobro, gospodaru.
Iako je pretjerano, ima svojih nedostataka.
Uvijek podbacimo zbog onih s pogrešnim informacijama. Kako god!
-Daj mi to. -Evo.
-Kako je sad? -Ajme! Blistavo je.
Blistavo je, ali vidi što smo dobili u obilasku tri sela!
Raženi kruh, luk.
Što je ovo?
Zviždaljka od gline. Staviš vodu unutra…
i puhneš.
Ovo je neprihvatljivo.
Obećam da će živjeti sto godina, a misle da je dovoljno malo bulgura.
Ljudi su gladni.
Pa?
Pružam im ključnu medicinsku uslugu.
Kako god. Što je na dnevnom redu?
Dvoje šepavih, jedan s napadajima i totalni idiot.
Najprije pošalji šepavog.
„Noga ne može ni na zemlju ni na travu kročiti.
Mesnata štaka uvis će skočiti…
-Pa češće je umočiti.” -Počet ću s time.
Sjajno.
-Stavi mi nogu na rame. -Stavi mu nogu na rame. Da.
Dođi.
Ja ću to uzeti. Hajde.
Dobro, idi.
Prstohvat ovoga
i prstohvat ovoga.
-Previla si, Kürişah? -Jesam, sestro.
Popij ovo, brate vojniče.
A ovo prokuhaj i popij svako jutro. Dobro?
-Kako vi zapovijedate, glavni vidaru. -Zovi me sestro Devaşah.
Inače misle da sam muškarac.
U redu onda. Neka je Bog s tobom, brate vojniče.
Baš sam iscrpljena, Kürişah.
Nemam vremena ni da sjednem i popušim.
Sestro, doba?
O tome govorim. Vrijeme. To je problem.
Nema veze, Devaşah.
Prakticiramo pozitivne znanosti.
Da nismo imale obiteljsko bogatstvo, gladovale bismo.
Ne razumijem ljude.
Misle samo na bajke i magiju. Gle.
Čula si za ovog primitivca?
„Sudac Hordavat prohodao je za dva dana.”
Šteta. „Vračar za lišmenijazu.”
„Popust za umirovljenike i udovice.”
Fakbadi.
Taj gad radi više štete nego koristi.
Oprostite.
Imaš li neki antihistaminik?
Čini se da nemamo.
Dobro.
Znanost ima tu usranu stranu.
Tip je otišao bez lijeka. Što da kažemo? Da lažemo?
A da smo ga ošamarile i rekle mu da je sad bolje, povjerovao bi nam.
Bi.
-Što mu je? -Pokaži.
Hej!
-Reci da upotrijebi drugu ruku. -Upotrijebi drugu.
-Dvije suhe šljive. Odlazi! -Odlazi!
Nevjerojatno.
Nedostatak samopoštovanja, samopouzdanja,
i nešto privatno.
Izvolite, uđite.
Tiho!
Što je to bilo?
Da?
Pao mi je veo.
Lako ćete do njega ako se malo sagnete.
-Što je? -Moja mi dobrota uvijek stvara probleme.
I neki
unutarnji nemir.
Mislim da bi moglo izaći s druge strane, ako se malo pogurne. Uđite.
Učitelju.
Hajde, van.
Oprez. Vremena su se promijenila. Svi su lukavi ovih dana.
Ne budi smiješan.
Satima trljam smrdljive seljane.
Sad odjebi.
Sjeti se lanjske godine u Eşmaru. Kampanja „I ja” izazvala je…
Van! Hajde!
Odlazi!
Izvolite, gospođo.
-Je li madrac ovdje? -Jest.
Smjestimo se zajedno.
Svakog trena.
Što te muči, brate?
Vrtoglavica.
Stalno mi se vrti.
I stalno me bole uši.
Ni za to nema lijeka.
Kako će ga onda ovaj tip izliječiti?
Tiho, baš me zanima.
Ušuljat ću se i pokušati vidjeti kako ih uspijeva zavarati.
-I ja. -Dobro.
Pokrijmo se.
-Kako ste sad? -Bolje.
Ali imam osjećaj kao da nešto gori.
Da, to može izazvati takav osjećaj.
Što to gledate?
Samo u knjizi provjeravam koju…
Sad je dosta. Budimo otvoreni.
Mijesiš me kao tijesto već pola sata. Dosta.
Vidite? Samouvjerenost više nije problem.
-A druga boljka? -Ne trati mi vrijeme. Daj!
-Da ugasim svjetla? -Nisi li slijep? Obavi to, hajde.
Da, slijep sam. Evo, sad ću.
Nečuveno!
-Svinjo! Zar te nije sram? -Trebale bismo mu razbiti glavu.
Pomoglo bi vam još jedno ujutro prije jela.
Izvoli. Dva srebrnjaka.
Dva srebrnjaka?
-Bi li to bilo dovoljno? -Naravno.
Za samo dvije masline, je… Liječili bismo cijelo selo.
Zaboravi sve ostalo. Odradi sve koji dođu i zaradi. Jesi za?
A što mislite? Gadno je jesti bulgur.
Ako ti ne smeta, sada te ostavljam.
Ne smeta mi, ali tko ste vi?
Ja sam Tamara, vila požudnih.
Ja imam tvoj dar, ti imaš moje srebro.
Otvorila sam ti oči i utrla put.
Sretno.
Vidim!
Ovako će sada biti.
Vidim.
Vidim, dovraga!
Vrata. Šator. Srebro!
Vidim.
Bravo!
Vidim, dovraga.
Ništa nismo vidjele. Tek smo stigle.
Slušaj. Riješi se sestre i pokreni svoju ljekarnu.
Baci se u kozmetičke vode.
Plivat ćeš u novcu.
Ne, hvala.
Dobro. Samo sam te testirala.
Ti si Tamara.
Ali zašto? Zašto si utrla put tom tipu?
I zašto si dala dva srebrnjaka?
Bit će još bogatiji.
Nitko ne umre, a da mu se ono loše ne obije o glavu.
Nemoj to zaboraviti.
Sve u svoje vrijeme.
Pacijent s ušima. Da ga pustim unutra?
Dođi ovamo.
-Vidiš li ovo? -Da.
Čekajte, kako? Sad vidite?
Vidim, doživio sam prosvjetljenje.
Nema više liječenja slijepih, šepavih, ušiju, usranih.
Stavi znak. „Fakbadi praši!”
-Hej! -Što?!
Dvominutna sesija i vidi što imam.
-Osim toga… -Što?
Sad više ne blistam. Ali uopće me nije briga.
-Obožavam ove sjajne srebrnjake! -A što je s legendom o Fakbadiju?
Jebeš to! Neka je poslije napišu.
Za srebrom žudim, užitak ševe nudim.
Dar sam izgubio i nisam se iznenadio.
Zbilja ćemo to izvjesiti?
Čekaj. Nemoj to pisati.
Napiši ovo:
„Terapija”. Ljudi bi shvatili.
Onda sretno.
-Vidim, dovraga. -Da, vidim i čestitam.
-Provjerit ću vani. -Sve ću ih prasnuti.
Uspjet ću prašeći.
Fakbadi je bio pohlepan za novcem i ostao je bez svog dara.
Više nije primao pacijente ni ikoga s glavoboljom.
Ljudi su se počeli redati ispred kuće Kürişe i Devaşe.
Osim bijednika, svi sa zdravim razumom
htjeli su da ih one liječe.
No je li Fakbadi skapao od gladi?
Naprotiv.
Ljudi su širili dobar glas o tome koliko je terapija dobra.
Pacijenti su bili zadovoljni, a terapeut je imao problema.
-Osobni razvoj. -Opa. Došli ste na pravo mjesto.
Pošalji ih unutra.
Hvala.
Uđite.
To je bio dobar obrok. Koliko?
Narukvica, 22.
Dvadeset dvije, 25.
Prihvaćat ću najviše osam seansi dnevno.
To nije to. Ne mogu se usredotočiti.
-Kakav je to kašalj? -Ništa.
Samo suhi kašalj.
Popij malo vode.
U dobre, stare dane to si liječio dodirom ruke.
Ma daj. Prestani, zaboga.
Trebali bismo izgraditi terapeutski centar na obali rijeke.
Izađimo iz ovog šatora.
Što je ovo?
Kažu da kad slijepci vide, vide daleko. Reci mi, kako misliš da ćemo završiti?
Što god bude, bit će.
Prestani biti paranoičan. Paranoičan si.
Paranoje ću te riješiti u samo jednoj seansi.
Dobra večer.
Jebote!
Imate li sutra termin za pacijenta?
Sutra. Sutra ima mjesta.
Ali rekao je da ćemo otići. Tako je rekao. Kad točno?
Što ti misliš?
Doći će na vrijeme.
Dolazi zvijezda Aşkar.
Zapiši to.
Pati od ekstremne introvertnosti, emocionalne privrženosti,
mentaliteta žrtve
i nedostatka samopoštovanja.
Reci Fakbadiju da pripremi nužne lijekove.
Tko je ta zvijezda Aşkar? Fakbadi bi je najmanje pet sati morao…
Uglavnom, oduzet će mu mnogo vremena.
Dakle, i cijena će biti visoka.
Kašlješ. Reci curama da ti prepišu lijekove.
-Ne želimo te izgubiti. -U redu.
Laku…
Laku noć.
Pogledaj ovo. Imamo više pacijenata nego ikada,
ali umjesto da smo razotkrile tipa, još je uspješniji.
Sklopio je pakt s vragom. To nije lako.
Tko to kašlje? Pluća će iskašljati.
Ajme! Nije li to Fakbadijev sluga Necis?
-Nadam se da će te izliječiti. -Ne sramite li se svojih djela?
Ja se sramim, ali što mogu?
Sutra odlazimo. Stiže važan pacijent.
Nakon toga zatvaramo i odlazimo.
Zvijezda…
Zvijezda Aşkar.
Aşkar?
Ni ja nikad čuo.
Polako je pleo sudbinu svoju Ali smrt ne čeka zapovijed tvoju
Od časa ovoga samo se zavalite A možda čak i sjemenke grickajte.
Tko je on, dovraga?
Hrabri Aşkar.
Boktemazo!
To je on?
To je Aşkar? To je naš pacijent?
Ne, čekaj malo. Čekaj. Aşkar?
Rekla je „samopoštovanje”. Boktemazo!
Samo malo.
Ide zeko ravno, provest će se slavno.
Dosta! On je ovdje! Stigao je!
-Tko je ovdje? -Naš usud!
Aşkar. Ratnik Aşkar.
Termin je bio zamka.
Uzmi sve što imamo. Moramo otići odavde.
Sredit će nas. Vojska je tu. Imaju mačeve i koplja.
-Nabit će nas na kolce! -Gle. Slušaj.
Vježbajmo afirmacije. Usredotočio si se samo na ono loše.
Ne diži mi živac! Sredit će nas, rekoh!
Prestani s afirmacijama.
Sjebao si svijet, a sad ćeš i mene?
-Čekaj. To je to. -Ne izluđuj me!
Upropastio si me! Spakiraj se.
-Što imaš u torbici? -Zlato i sve.
Čekaj. Predomislio sam se. Neću otići.
Ja sam Fakbadi! Da vas vidim! Ili… Čekaj.
Reci mu da smo zatvoreni i da nikog ne prašim.
-Upropastio si me! -Ne, nisam.
Izbij si to iz glave.
Jebi se!
-Sklopi oči. -Ne!
Dobro došao, Aşkare.
Sestre Devaşah i Kürişah.
Rekla sam ti za modernu medicinu.
Štošta sam čuo o vama. Posjetit ćemo vas.
-Što kažeš, glavni liječniče? -Uvijek silno poštujem mlade.
Nastavimo s posjetom,
pa dovršimo legendu posljednjim odlomkom.
Zapovjedniče Aşkar.
Fakbadi je provjerio vaše tegobe i rekao da nema lijek za vas.
Kaže da lijek trebate potražiti u modernoj medicini.
Mičite mi taj šmrkalj s očiju!
Možemo razgovarati?
-Vodite ga! -Zapovjedniče.
Ne želite učiniti tu pogrešku.
Iz srca te dozivam
Uz našu ljubav s neba
Nosit ću tijare plave
O, molim te
Hajde, sa mnom budi
Prestani! Uspravi se.
Poznat si kao Fakbadi.
-Da, gospodine. -Koliko zarađuješ mjesečno?
-Pet tisuća lira. -Imaš slavnu bilježnicu. Ovu?
Ta bilježnica ništa ne znači To je moja osobna…
Fakbadi,
kažu da si terapeut.
Ljudima uzimaš novac, zlato.
Pred ovim časnim vijećem pokaži kako liječiš ljude
da ti možemo izdati dozvolu ili zapečatiti ordinaciju.
Ili uništiti pečat.
Što misliš, gospodaru Peydah?
Pošteno, gospodine.
Gospodine, ne bih rekao
da bi terapija…
Kako to želiš?
Moram li skinuti ogrtač?
Nemojmo ga skidati.
Gospodine, znate, te stvari…
Kako ćemo to?
-Učini to kao što si ovdje pokazao. -Hajde! Nemoj me raspizditi.
Gospodine, ja…
Obično, kad mi netko dođe,
na primjer, pitam što ga muči.
Da ga to pitam? Što vas muči?
Problemi s bijesom. Previše razmišljam.
Za ta dva problema nisam stručan.
Kad mi to kažu, pošaljem ih običnom liječniku.
Idite liječniku. Idite pravom medicinaru.
Ja sam samo dopunska medicina, a vi trebate običnom liječniku.
Postajem ljut.
G. Aşkar, slušajte.
Iako je ovo Netflix, ne mogu se seksati s vama.
Kunem se da ne mogu. Čak ni ovdje.
Što glavni liječnik kaže na ovo?
Ovo ćemo procijeniti…
Aşkare, sjednite.
Procijenit ćemo to na temelju njegove stručnosti.
U redu. Tako bi bilo pravedno.
Dakle, zašto ne biste liječili g. Aşkara?
Kad ste uletjeli,
uplašio sam se.
Valjda sam bio sramežljiv.
-Tako sam se osjećao. -Čuj ovo.
Krajnji nedostatak samopouzdanja,
sramežljivost i unutarnji strahovi.
Preporučuje se liječenje prema njegovim metodama.
-Valja ukloniti unutarnje strahove. -Ne!
Malaka.
-Ovako to treba. -Ne to iz bilježnice!
Ne.
Dobro.
Nestao je. Moj je strah nestao. Ne!
Molim te, nemoj.
Toga mu je dana došlo iz glave u guzicu. Dobio je milo za drago.
Uzrujavam se!
Fakbadi se mirno pokorio.
Nakon duge seanse,
Fakbadi je viđen još samo jednom.
Kupovao je mast od djevojaka.
Njegove posljednje riječi još odjekuju u ušima čovječanstva.
Imate li ovu mast na bazi vode?
-Ne. -Ne?
Samo upamtite,
nikad se ne udaljavajte od moderne medicine i pozitivne znanosti.
KRAJ
Prijevod titlova: Bernarda Komar